Réžia:
Piero SchivazappaScenár:
Piero SchivazappaKamera:
Sante AchilliHudba:
Stelvio CiprianiHrajú:
Philippe Leroy, Dagmar Lassander, Maria Cumani Quasimodo, Mirella Pamphili, Gennarino Pappagalli, Karen ValentiVideá (2)
Recenzie (12)
Maria nevědomky zaujme místo otrokyně místo objednané ženy, která se na poslední chvíli omluví. Dr. Sayer Mariu uvězní ve svém domě a ukájí na ní své s/m choutky a sny. Maria tuší, že bude jen další v řadě mučených a následně utýraných žen. Rozhodne se udělat vše pro to, aby se role obrátily. Má však s psychopatickým doktorem vůbec naději přežít? Hra kočky s myší má vtipnou pointu. Mysteriozní erotický thriller nasnímala skvělá kamera - detail, celek, průhledy, podhledy, dvojité zrcadlo - v báječných interiérech (prostě Italové s vytříbeným uměleckým vkusem). Divák se setká i s díly několika významných umělců. Barvám vévodí oblíbená červená, hudba je tu dobová - 60. léta, tam zazní spinet, trocha cukrkandlu, varhan a temných strun. Speciální efekty má na svědomí mistr C. Rambaldi. Lassanderová se z polohy normální žena dokáže mávnutím proutku změnit ve svůdnou vamp. ()
Pozoruhodný, na dnešné pomery mierne erotický thriller s krásnou Dagmar Lassander narodenou v Prahe. Úchylný lekár robí svoj nový pokus a "testuje" ďalšiu ženu s cieľom dokázať nadradenosť mužov a zabiť... V každom prípade film vtiahne do deja a nepustí až do poslednej sekundy. A to doslova: Ešte aj pri titulkoch sa stane z diváka poslucháč - soundtrack od Stelvia Ciprianiho je geniálny. Tento neznámy klenot talianskej kinematografie si zaslúži oprášiť aj v našich končinách. /komentár #1/ ()
O art se nejedná (i přes vyobrazení veleslavné sochy Niki de Saint Phalle "hon-en katedral" - "ona katedrála"), ale i tak má film mnohé co nabídnout. Nejde tu totiž přímo o obsah jako takový, ten by se dal shrnout jednoduše: postupující feminizace společnosti vyvolá u machistického a psychicky nevyrovnaného, leč tím víc metodičtějšího muže, obrannou reakci v podobě snahy o to brutálněji a silněji, o kolik slabší jako muž obecně i konkrétně je, znovunastolit vládu nad ženou. Ale o obsah opravdu nejde, protože všechny verbální projevy onoho chladného inteligentního sadisty neznějí nijak inteligentně, ale spíš jako teorie gen. Jacka Rippera z Dr. Divnolásky... Ne o přímý obsah, ale o film jako celek tu běží. Z jeho celku jsou totiž cítit 60. léta v krystalické podobě (ale ne jako z Antonioniho, není to přeci art...) - design, hudba, místy hrátky s formou, elegantní nahota. Film je navíc značně sebeironický a proměnlivý (i když vskutku k samotnému konci předpověditelný, ale určitě ne od začátku), ne mnoho filmů po dvou třetinách stopáže zásadně změní kurz a začnou podkopávat samy sebe a své postavy. ()
Chvili jsem se na zacatku bal, aby neslo o nejaky "mechanicky pomeranc"... Nastesti to zustalo na hranici divnosti, kterou jsem schopen jeste tak nejak akceptovat. Leroy za perfektniho uchyla/vraha, Dagmar za krasnou. Cili kdyz to shrnu do jedne vety - uchylny sadomasochisticko-sovinisticko-machisticky thriller o dvou hercich, natoceny spickovym artovym zpusobem, v cele s ultranadhernou krasavici z Prahy, a se skvelou muzikou. Fajnsmekrum lze vrele doporucit, pro bezneho divaka nestravitelne. P.S.: pobavilo, ze k vyjizdkam do prirody pouzivaji Amphicar 770, obojzivelne auto... 4- ()
Film mi doporučil Karlos80 a k tomu zde napsal komentář, kde není co dodat. Souhlasím s ním také v tom, že závěr byl trochu předvídatelný, ale film je klenotem od začátku a snad každá scéna je nádhera. Nemá cenu dál komentovat, je nutno vidět. Doporučuji nejen milovníkům italského filmu, je to opravdu filmová lahůdka. ()
Galéria (12)
Zaujímavosti (1)
- Obojživelné vozidlo, které používá Dr. Sayer (Philippe Leroy), je Amphicar Model 770. (Yuri69)
Reklama