Réžia:
Juho KuosmanenKamera:
Jani-Petteri PassiHrajú:
Seidi Haarla, Jurij Borisov, Julija Aug, Dinara Drukarova, Tomi Alatalo, Viktor Čuprov, Denis Pjanov, Polina Aug, Natalja DrozdObsahy(1)
Finská studentka a nerudný, alkoholu holdující ruský horník se setkávají ve vlakovém kupé na cestě do Murmansku. Juho Kuosmanen ve své nevšední romantické komedii s hlubokým porozuměním vypráví o přirozené potřebě blízkosti. (MFF Karlovy Vary)
Videá (2)
Recenzie (29)
Nadšené divácké ohlasy a Velká cena z Cannes. Tím se chlubí druhý snímek Juha Kuosmanena, který má na kontě povedený Nejšťastnější den v životě Olliho Mäkiho. Tentokrát si vybral vděčný námět dvou rozdílných lidí, kteří se ocitnou ve stejném (a velmi uzavřeném) prostoru. Finská studentka archeologie jede lůžkovým vlakem za skalními obrazy a v kupé se ocitne společně s věčně opilým ruským rabiátem. Uzavření v klaustrofobním prostoru s roztahovačným Rusem je možná trefným vystižením pocitu mnohých postsovětských republik, jinak se však tato melodramatická jednohubka o žádné velké přesahy nesnaží a vystačí si s líbivým figurkařením, které možná voní člověčinou, ale nic moc zajímavého z něj nevyplyne. ()
Podľa popisu to znelo viac než dobre, takže som sa vcelku na tento film tešil. Ale napokon som zostal dosť sklamaný, keďže to nebolo vôbec to, čo som očakával. Fínska dievčina Laura mi bola celkom sympatická, a musím uznať, že aj odvážna - keď sa sama vydala na takúto cestu do Murmansku. No a Ljoha bol presne ten typ, ktorý by som vo svojom kupé na takejto ceste nechcel. Aj keď sa potom ukázal aj z lepšej stránky, no prvý dojem je predsa len jeden. Nechápem, prečo nemohol byť slušný a milý od začiatku. No celkovo bol tento film slabučký - akurát to prostredie vlaku a následne nehostinný Murmansk to udržali nad hladinou. Ale inak nič moc, 2*. ()
[KVIFF 2021] Hodně pomalý rozjezd jako Slovenských drah. Působí to v tomhle trochu unaveně. I tak se dostaneme k menším epizodám spádu, a budování vztahu mezi postavami. To je skoro učebnicové už s jinými filmy, kde to funguje. Zde je to takové dost podobné, ale zda uvěřitelné už je asi na každém z nás. Z kupéčka toho nakonec tolik nevidíme, protože dostaneme finální část, které je hodně procházející a tichá, což už moc filmu nepomáhá. Samotné finále je hezký úder, který podtrhne a pobaví, jenže spousty těch věcí okolo už trochu unaví. Obecně vzato však hezký film, který měl co sdělit a mnohdy to řekl skvěle. ()
Romantické drama, pojednávající o dvou ztracených lidských duších, které cesty osudu svedou v kupé č. 6 na trase do přístavního města na severozápadě Ruska. Celý, velmi komorní snímek, se nese v duchu postupného sbližování dvou hlavních protagonistů, Laury (Seidi Haarla) a Lyokhy (Yuriy Borisov), u nichž si divák při první konfrontaci řekne, že jsou ze zcela odlišných světů a společnou řeč nikdy nenaleznou. A právě to je největším kouzlem filmu Juha Kuosmanena, který v průběhu 107 minutové stopáže postupně boří bariéry, jež si Laura i divák postavili, a to až do závěrečných scén, kdy to celé sepne a vy si uvědomíte, že v životě nepotřebujete někoho dokonalého, ale někoho kdo vás aktivně posune k dosažení vašich životních snů a cílů. Jedinou slabinou Kupé č. 6 je velmi povrchní rozkrytí ústředních postav, zajít víc do hloubky, nic by nebránilo udělení pětihvězdy, takto za čtyři. 👍 (21.06.2024) ()
Po takové chvále z Cannes jsem možná čekal o trochu víc, než jsem od Kupé č. 6 nakonec dostal. Je to takové milé, bezelstné drama o sblížení dvou osamělých duší a taky železniční road-movie, co rozhodně neurazí, ale nejspíš ani nenadchne. Jen musím bohužel dodat, že i po dostatečném odpočinku od festivalového ruchu pro mě byla tahle projekce stejně dlouhá a vyčerpávající jako ta ústřední šílená cesta vlakem z Moskvy do Murmansku. Těch 107 minut stopáže pocitově působí spíš jako 157 minut. [KVIFF 2021] ()
Reklama