Réžia:
Philip BarantiniKamera:
Matthew LewisHrajú:
Stephen Graham, Hannah Walters, Jason Flemyng, Ray Panthaki, Vinette Robinson, Áine Rose Daly, Lourdes Faberes, Malachi Kirby, Rosa Escoda, Alice Feetham (viac)Obsahy(1)
Šéfkuchaři Andymu směna v jeho restauraci ani nezačala, a už nestíhá. Je poslední pátek před Vánoci, a tak si chce fajnové jídlo dopřát snad každý. Hosteska přijala příliš mnoho rezervací, nespokojený kontrolor šmejdí v kuchyni a do toho všeho má dorazit i Andyho mentor, kuchařská ikona, přicházející bez varování, zato s partnerkou, uznávanou food-kritičkou. Hůř snad být nemůže. Jednozáběrová jízda hektickým večerem začíná… Britský film s famózním Stephenem Grahamem v hlavní roli se žene kupředu nesmlouvavým tempem práce v gastrobyznysu. Trefný ale bude připadat všem, kterým se pod tíhou profesního stresu někdy zavařila hlava. (MFF Karlovy Vary)
(viac)Recenzie (354)
Úplně miluju, když se mi něco trefí do vkusu. Tady to asi bude taky hlavně tím, že jsem celkem vášnivý amatérský kuchař, který ale bohužel neměl nikdy možnost nahlídnout pod pokličku fungování profesionální kuchyně. Natočení na jediný záběr je fakt úlet a přiznám, že podobnýho vzrušení se mi dostává při úplně jiných činnostech, ale prostě nešlo jinak (docela by mě zajímalo, kolikrát si tu hoďku a půl střihli :). Od začátku do konce parádní jízda, kdy stále někoho stalkujete a jen čekáte, kdy se co posere. Velmi originální. ()
Jednozáběrovka Bod varu ukazuje tragickou noc v jednom vyhlášeném britském podniku, kde šéfkuchař Andy řeší kromě požadavků hostů, také svoje vlastní démony. Na pozadí krušné a náročné šichty v nóbl restauraci se odvíjí tragický a chaotický příběh o rozpadu lidské osobnosti a kolektivu, který se snaží držet při sobě, ale vše má určité meze. Bod varu je dramaticky silný, napínavý film, který zároveň slouží jako dokonalá satira a podobenství o dnešní pomíjivé společnosti, která vyhledává zážitky bez ohledu na pozadí, které jim předchází. A Stephen Graham předvádí jeden ze svých životních výkonů. Více v recenzi. ()
Brilantně natočený, napsaný a zahraný. One take tady není jen "na efekt" ale je organickým vypravěčem celého gastrovečera. Válečný film odehrávající se v kuchyni, kde spojenec a nepřítel je všude a nikde. Vlastně za to může každej a zároveň nikdo. ()
Příště bych navrhoval umístit tuto live kameru třeba do okýnka katastrálního úřadu nebo do oddělení těstovin v Kauflandu. A náš strhující thriller může pokračovat. Možná se během následujících devadesáti minut dramaticky dozvíme že poličky v supermarketu je třeba jednou za týden vyčistit, celozrnné těstoviny řádně označit (a ty rozsypané zamést) a zápis pozemku do katastru provést nejpozději do 5 pracovních dnů. A uklízečka nesmí postříkat hadrou kiosek na pořadové lístky ani boty čekajících - i když tam zatím pracuje jen 3 dny (na což ji šňupající soudružka úřednice v zákulisí afektovaně upozorní). No už se nemůžu dočkat! ()
Chtěl jsem tomu nastřelit tu krásnou desítku, minimálně polovinu filmu jsem neměl jedinou výtku – snad jen lehce roztřepanou kameru, což se ale dá pochopit a rádi to filmu odpustíte. Později se však rozuzlí jedna slabší dějová linka, která mi přišla poněkud přehrocená a závěrečné vygradování působilo trošičku odfláknutě. Maličké vady na kráse by vás ale neměli odradit od návštěvy kina, protože Boiling Point je pecka! Více ZDE ()
Tupé kecy, mluvení jeden přes druhého, nudný film ()
Střípek z moderní dekadence. Z kreativního hlediska obstojná práce, až na slabší scénář, který působí jako paradoxní cinema verité, kde se pere autentičnost a předvídatelnost. Jen bych rád podotknul všem sentimentálním lidem z gastra, že jsou schopni o "pravé" zkušenosti z tohoto prostředí mluvit ve stejné konotaci jako starší občané mluví o komunistické době. Ten tlak je stinnou stránkou kapitalismu a oportunismu, za který - zcela dobrovolně - zaplatíte později na svém zdraví. Na tom tlaku není nic chvályhodného, imponujícího a už vůbec ne záslužného. ()
Neříkám, že mě to nudilo, ale od filmu, kterej má 80% čekám fakt víc. Asi mě někde zmrazili, protože co si v poslední době pustím, tak mám úplně opačný názor a hodnocení, než většina ostatních. Pohled do jedné špičkové restaurace v jeden rušný večer, všichni ve stresu, shon, trochu jsem si připadal jak u sebe v práci. Byl jsem na 100% přesvědčenej, jakej bude konec, že hlavní hrdina - šéfkuchař vybuchne. A ono nic, nikoho nezabil, nikomu nedal přes hubu, ani nikomu nenachcal do jídla. Když se budu chtít pobavit u gastra, pustím si radši Ano šéfe, tam je těch emocí víc. 45%. ()
Jeden večer v reštaurácii, jeden šéfkuchár po krk v problémoch, jedna dlhá kamerová jazda. Táto technická exhibícia na jednej strane funguje veľmi dobre - vďaka absencii strihu je film naozaj vťahujúci - no tiež to dosť limituje možnosti toho, čo sa v ňom môže ukázať. Z reštaurácie vystrčíme nos len do postranných uličiek a osobné drámy odohrávajúce sa v reálnom čase pôsobia trochu šróbovaným dojmom. Okrem autentickej hektickej atmosféry a obdivu nad umom režiséra, kameramana a hercov toho tento film ponúka len málo. Snaha o prehnane dramatický záver je potom už tak okatá, že sa u mňa úplne minula účinkom. Už len kvôli tej kamere ale tento kúsok určite stojí za pozornosť, dajte mu šancu. 6+/10 ()
Technicky áno, obsahovo nie. 90 minútový záber na hodnotovo prázdnych ľudí z hektického a vypatlaného prostredia, ktoré absolútne nemám rád. P.S. Thriller? ()
Komorní, skvěle napsaná, vtahující a pomalu ale jistě gradující (Bod varu je vskutku výstižný název) jednozáběrovka, která vám umožní skrze mikropříběhy jednotlivých aktérů nahlédnout pod pokličku (heh) nóbl restaurace, ve které se během jednoho večera posralo co mohlo. Kdo dělá nebo někdy dělal v gastru, se určitě v některých situacích pozná. Příběh není nikterak objevný a originální, ale je to solidní konverzační drama, jehož zvolená vizuální forma to však celé povyšuje na jinou úroveň a dělá z toho tak jedinečný zážitek. Stephen Graham navíc hraje jako nikdy v životě a dokáže během necelé hodiny a půl hned několikrát překvapit tím, kolik vrstev má jeho šéfkuchař Andy. 8/10 ()
Gastronomie je drsný svět, restaurace jsou bojiště a ty velmi špičkové restaurace bývají často válečnou vřavou. O tom by mohl vyprávět šéfkuchař Andy, kterého čeká velmi kritický a náročný den v jeho Londýnské restauraci. Andy má mnoho problémů i v soukromém životě, ale má za sebou profesionální tým spolupracovníků. Když se však spojí několik negativnich faktorů v jeden chumel, tak je to často předzvěst katastrofy. Adrenalinová jízda jednoho večera, pod taktovkou vynikajícího Stephena Grahama může začít. Dejte si toto jedinečné menu, které vás uchvátí a budete mít rozhodně chuť na další chod. 5* ()
Po zhlédnutí nebudete nikdy chtít dělat v restauraci :). Ne vážně, hezká sonda do kuchyně jedné restaurace. Natočeno jedním záběrem, což vás ještě víc pohltí do víru dění. Škoda pár vlažnějších pasáží, i tak velice příjemné překvapení. ()
Film, který většina obdivuje, protože je natočen v jednom záběru, je záznamem horečné práce v kuchyni a restauraci. Nic víc. ()
POSLEDNÍ SLOVO: Super konverzační drama 80%, 4/5 ()
Zase ta Anglie. Dokonalá ukázka toho jak rychle se den v práci dokáže obrátit vzhůru nohama a jak se s tím člověk vypořádat nemá. Stephen je naprosto perfektní a i díky němu určitě mohl tenhle film být natočen na jeden záběr. Ke kameře nemám žádnou výtku a zbytek personálu je taky skvělej. Kuchyň je tvrdý místo a díky tomuhle filmu jsem se podíval na to i z jiný stránky, tohle je must see. ()
85 %. Zbožňuji snímky na jeden záběr – přepínání mezi trajektoriemi jednotlivých aktérů neustále drželo tempo a dynamiku filmu, a tedy i pozornost diváka. Ve výsledku se v Bodu varu totiž moc neděje. Kromě toho, že se za hodinu a půl po otvíračce v renomované restauraci posralo, co mohlo... K lepšímu ohodnocení proto postrádám jednak intenzivnější emocionální vtažení (vlastně mi všechny osudy byly tak nějak jedno), jednak větší příběhovou nepředvídatelnost. Velmi brzy totiž člověk tuší, co vše se vlastně posere a proč. Několik dílčích rozpracovaných minisond do životů personálu restaurace nebo jejích hostů zároveň zůstalo nedotažených, což je nicméně vykoupeno kratší, vhodně zvolenou stopáží. Bylo zajímavé sledovat niternější a méně grázlovskou rovinu postavy Stephena Grahama, s čímž jsme se mimo jiné mohli setkat i v minisérii Time. S potěšením lze konstatovat, že i v této poloze — doplněn zbytkem příjemně obsazeného hereckého ansámblu — obstává. Solidní jednohubka, na které si s chutí smlsnu opakovaně a třeba i nějaké procento přihodím (jen bude nutné vyplnit ty papíry, neumývat si ruce v dřezu na zeleninu, nosit gumové rukavice a zadávat alergeny do systému). Doporučuji sledovat po/při dobrém jídle. ()
Filmařsky jistě dokonalé, ale dějově průměr. Přesto je pořád na co koukat. Herecké výkony a atmosféra parádní. ()
Ťažký to film, no som rád, že nie som kuchárom... ()
Deziluzívny, jednozáberový náhľad na obzvlášť ťažký večer v top reštaurácií. Nepríjemné, intenzívne, s gráciou zrealizované. Výborná kamera, ocenenia hodný Graham. Jeden z naj filmov minulého roku. 4* ()
Reklama