Kamera:
Václav TlapákHudba:
Sven MikkelsenHrajú:
Veronika Žilková, Štěpán Kozub, Kamila Janovičová, Marek Němec, Václav Kopta, Kristýna Ryška, Martina Babišová, Marianna Polyaková, Radim Jíra, Adam Šrámek (viac)Obsahy(1)
Po rozchodu s přítelem se Tereza vrací domů ke své mámě a bratrovi Michalovi, desetiletému klukovi zajatém v dospělém těle, aniž by tu tušila, že tenhle návrat navždy změní její život. Domácnost, do které se vrátila, se totiž na rozdíl od ní ani trochu nezměnila. Máma pořád žije jen pro svého syna, a bratr má před ní ve všem přednost. Tereza má intenzivní pocit, že by máma měla myslet víc na sebe… a taky na ni. A tak se rozhodne udělat krok, po kterém už nikdo z nich nebude takový, jaký byl. Tragikomedie Spolu nabízí pohled do chodu rodiny, kde se láska nerozdává rovnoměrně a kde není zvykem svěřovat se a mluvit otevřeně o problémech. Přesto nejde o těžké drama, ale o film, který i v dramatických situacích dokáže najít humor a naději. (Bontonfilm)
(viac)Videá (1)
Recenzie (235)
Co si budem, víla Kozubka je trochu retardice i v realitě, ale ve filmech má jen výhodu, že to nemusí hrát. Nee, Kozub je jen herecká extratřída, a on normálního člověka jen dokonale hraje, protože pak mu trochu o pár koleček přepne, stane se z něho gumová huba Jim Kery, párkrát se zatočí jak tasmánský čert, udělá okolo sebe malinkatý tajfun, a odfoukne malou čivavu, popelnici a panelák. Zklamaný nejsem, poněvadž to Štěpi zahrál od srdce, a nemůžem to hodit do jednoho pytle hnoje českého odpadu, a nepochválit ho, že to uhrál trochu přesvědčivě, ale tím pádem, nemůžu dát pět hvězd jen pro Štěpka, bohužel Spolu je pěkná slabota. Auťákem se nemůžeš stát, auťákem se už musíš narodit, to stejné platí i pro scénaristu, který pro zachování autenticity musel psát dialogy v ústavu pro malomyslné, nebo jak já to častěji nazývám “českého shytinismu”, protože jen v Čechách se může stát celerbrytou úplně každý, kdo má minimálně dvouciferní ÝKVÉ, a trochu umí roztáhnout půlky, co platí i pro Kamilu Janovičovou a jejímu odpudivému hereckému výkonu, a debilně sepsanou roli žárlivé sestry, která náladou ovlivněno podnebím nebo počasím, buď kurví život svému retardovanému bláškovi, matce nebo svému okolí. Žílová tepna opět zazářila nikoliv ale v září reflektoru, ale ve stínu, protože takové výkony jsou ucházející možná tak na veterinu a odblešení, nebo do Tele Tele. Film stál za vytahaný pysk, a lidem co o téhle nemoci nejsou seznámí nic nepřinese, a tudíž je tenhle film úplně pohřbenej, a jen vykazuje stereotypy, jak má vypadat společnost se stereotypem, proti téhle nemoci. Měl jsem si radši pustit to incestní porno. ()
Moje chyba, že jsem od toho čekal veledílo ve stylu Život je úžasný nebo Moje levá noha . Kozub si tu sice všechny namazal na chleba jak Bohdalka a její Fany, ale jinak je ten film studenej, nudnej a úplně blbej jako Terina. ()
Do kina jsem šel s absolutně nulovým očekáváním, pročež možná právě to se také nakonec zčásti podepsalo na tom, že se mi nakonec snímek Spolu svým způsobem i líbil. Výkladní skříni jsou zde totiž komorní a bez problému uvěřitelné herecké výkony Štěpána Kozuba, Kamily Janovičové a zejména Veroniky Žilkové, skrze než prožíváme tento bolestně všední příběh o soužití s autistou. Celý tento výjev ale bohužel rámuje bolestně rutinní režie a neobvykle naivní scénář, který ale až na pár tvůrčích přešlapů nakonec dodává přesně to, co od něj vlastně očekáváte. Ve finále tedy dostaneme povedenou dramatickou záležitost, která ve stojatém rybníčku zasmrádlé tuzemské tvorby poměrně vyčnívá. A už jen díky tomuto faktu byste snímku Spolu měli v kině dát alespoň šanci. Dobrá práce! (Viděno v kině CineStar IGY České Budějovice) ()
Docela solidní české drama, nicméně skvělý Kozub to vytahuje dost hodně nahoru. Nicméně nechápu, že přímo v televizi to bylo označený i jako komedie.. hm. Ono totiž kromě pár humorněji pojatých scén, týkajících se především výstupu našeho opožděného, avšak pořád milého hrdiny, tak mě to spíše po většinu stopáže schízovalo, než rozesmívalo. 4/5 ()
Nevědomost - obou mladých režisérů si budu nadále všímat, protože oba jejich filmy mě nadchly. Spolu řadím spolu s Promlčeno za dva nejvíce opomíjené filmy loňského roku. Nechápu, že někdo Štěpána Kozuba vyzdvihne ve filmu Grand Prix a nevšimne si jej v této nesmírně obtížné roli. Skvělé herecké výkony ostatně podávají i obě dámy, jak Žilková, tak Janovičová, kterou si aspoň nebudeme pamatovat už jen jako princeznu z Bambitky, avšak díky této výtečné vážné roli. A samozřejmě mě potěšilo, že se celý film odehrává v Bubenči a Dejvicích. ()
Reklama