Réžia:
Sylwester ChęcińskiScenár:
Jan PurzyckiKamera:
Jerzy StawickiHudba:
Andrzej KorzyńskiHrajú:
Jan Nowicki, Andrzej Pieczyński, Dorota Pomykała, Leon Niemczyk, Karol Strasburger, Grażyna Szapołowska, Ryszard Kotys, Jan Frycz, Andrzej Bielski (viac)Obsahy(1)
Po pětiletém věznění se stárnoucí Velký hráč vrací ke zdroji své obživy, k pokeru. Po rozchodu s družkou odjíždí do Lutyně, kde se nechá dovézt k místnímu potentátovi. Jejich jednání o koupi domu končí u karet. Vzrušující hru sleduje taxikář Jurek a vyzývá mistra ke hře s falešnými kartami. Po prohře mu velkorysý mistr odhalí své triky. V lekcích pak pokračují ve Vratislavi, kde Jurek obstará mistrovi klienty, aniž tuší, že jde o podvodné hráče. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (20)
"Když máš život cinknutý, umřeš sám... a obutý." Velký Šu měl pech. Po několikaletém studiu ("tam" bylo času dost) spisů karbaníka Kanta zjistil, že jeho srdcová královna těch pět let jen neseděla s rukama v klíně, ale i ležela, s prackama v klíně. Teď vyložila právnické eso a on musí v toulavých botách vyrazit do světa, lovit kafky. Závislost na hazardu, vědomí své výjimečnosti vs. zmarněný život a pozdní prozření, že vyhrát v kartách můžeš i dům, ale domov nikdy. A bez něj nemáš nic, ani lásku ani syna, ve kterém bys něco ze sebe uchoval. KANTOVO OKÉNKO: [][] Kdy udělal Šu největší chybu? A) Když "předával štafetu". Mylně se domnívajíc, že to má nějaký vyšší smysl. B) Když z maloměstského mafiána Mikuna udělal vola. C) Když zachoval poker face při orálu, poskytovaném luxusní prostitutkou, ovšem z lásky! D) Když v mládí úplně poprvé sedl k hracímu stolu. [][] Bony a klid, poker a neklid. Vytahuji z rukávu... čtyři esa! Ale pátou hvězdu ne. Při hazardu je nezbytný dozor, neutrální třetí strana (šampionát Tří řek, hra u Hatchet Harryho a pod.), jako záruka, že vítěz i s výhrou odejde středem. Zde se hraje o samotě, bez záruk, což končí násilím (puška u Mikuna, břitva v hotelu). Logická otázka, proč tedy ztrácet čas s kartami a nepřejít k loupeži hned, jak jsou peníze na stole, no ne? ()
Wielki szu je staromódní samotář obdařený nejen „ uměním“ nikdy neprohrát v kartách „ hraje se kvůli výhře, je to samozřejmě spojené s penězi, ale hraje se kvůli výhře. Teprve tehdy je možné vyhrát peníze“, ale i pozoruhodnou životní filozofii „ Pokud máš rodinu a dům tak to můžeš všechno vyměnit za peníze, ale opačně to už nejde“. A právě se na něj nalepil mladý, netrpělivý a jeho umem fascinovaný taxikář lačnící proniknout do kouzel velkého mistra. …. „Poker je umění klamu, hráli jsme poctivě. Tys podváděl, já jsem podváděl. Vyhrál lepší.“ A pokud si myslíte, že ke hře je potřeba štěstí, tak vás z toho tenhle báječný a jak je vidět téměř neznámý film rozhodně vyvede „ Štěstí? Štěstí je potřeba si umět správně zorganizovat“ ()
Je pravda, že toto téma ja vobec nevyhľadávam a aj napríklad aj takého Káteného hráča od Argenta už dlho odkladám a to je asi aj posledné Giallo od tohto kráľa, ktoré som nevidel. A tento film by som z určitosťou tiež nevidel, keby mi ho (nám) neodporučil jeden správny užívateľ. Ale toto nie je o spravniakoch, ale ani o zločincoch. Títo ľudia sa pohybujú v medziach zákona a byť dobrý v hre vobec neznamená, že ten dotyčný aj vyhrá. A presne o tomto to cele bolo, aby sa divák dostal bližšie do tohto sveta, ako to funguje a vidieť nielen odvrátenú tvar tejto pretvárky, ale i spoznať, že sa nejedná vždy len o peniaze, i keď i tie sú tu kľúčové, ale i o to, mať nad druhým prevahu a tak na scénu vstupuje neohrozený veľký Šu. Ten nielen pozná veľa trikov, ten si ich aj sám vymýšľa a svojho súpera vie zneistiť na sto spôsobov. V tejto roli sa našiel Jan Nowicki, z neho naozaj bolo cítiť neskutočne sebavedomie, ako keby to ani nehral, ale žil, úžasné. Čo mi vadilo, že tu neboli viac rozvinuté charaktery postav, celé sa to sústredilo len na hru a všetko okolo toho išlo mimo filmu. A zas sa mi páčilo, že film sa netočil okolo herní, ale dôležité hry sa vždy odohrávali v pokoji domova alebo na hoteloch a práve z toho vyžarovala taká hutná atmosféra, keďže hráč je trocha v neistote, či ho po jeho výhre tam aj nezamordujú. A povodne som chcel zosmoliť asi dve vety a ako som sa rozpísal. Toto je v poradí tretí film s diskusie V. R. K. a i keď mi zatial sadol najmenej i tak som vďačný, že som ho videl. Silné 3*. ()
Ach jo, zase půjdu proti proudu. Sorry, Willy. Mno, tak tedy za mne, proč ty slabé tři hvězdy. Film se totiž nedokáže rozhodnout na hlavním tématu. Přišel o domov, o ženu, tak by člověk čekal, že se usadí, třeba někde v lesích jako tuhle Arnie, bude dřevo rubat, občas si sjede do města do nevěstince, na trhu prodat dřevěné výrobky, a zas domů, do lesů a do hor... Ne, on se rozhodne předat štafetu svému naprostému opaku - on sám klidný, rozvážný, který má rád hru pro hru, a ne pro výdělek, chce zaučit někoho, komu jde jen o výdělek a rozvaha mu chybí, zbrklý je až až. Potom na mne ta poslední, řekněme usmívající se scéna nepůsobí, spíše je jako pěst na oko. On, který vše věděl dopředu a měl připravené jako v šachu kroky dopředu, tak dopadne takhle blbě? Nevěřím. Jinak jako zahrané je to skvěle, 80. léta jsou zobrazena bez příkras, jen souhlasím s předřečníkem, že tehdejší doba mi nepřišla tolik o kasinech, prostitutkách a hazardu, jako spíše fakt o těch bonech a vekslácích. Tož ještě jednou pardon za snížení hodnocení. Btw, ten, který hraje právníka Jarka, hrál bohatého chlápka s čoklem v Kamarádovi do deště nebo finského hokejistu (trenéra?) ve Zkrocení zlého muže. ()
Hazardní hry mě příliš neoslovují, po pravdě jsem měla dojem, že nejde o hráče, ale o zloděje a podvodníka.. Nicméně drama je to solidní, Jan Nowicki je charismatický chlapík a dal to v kvalitě A+, vlastně celý ten herecký ansámbl byl bezvadný i uvěřitelný, atmosféra snímku příjemná, místy i značně mrazivá.. S přimhouřením oka dávám čtyři hvězdy, nenudila jsem se a byla jsem zvědavá, jak to dopadne.. ()
Galéria (8)
Zaujímavosti (2)
- Na motivy filmu napsal v roce 1985 scenárista Jan Purzycki stejnojmennou knihu, která téměř věrně odráží děj filmu. (classic)
- Film se natáčel ve Vambeřicích, Vratislavi, Varšavě, Polanici-Zdrój a Siechnici. Režisér Sylwester Chęciński se opakovaně radil se scenáristou Janem Purzyckým: „Ve scénáři jsem toho hodně změnil, ale změnil jsem to společně se scenáristou, který neopustil plac. Byl otevřený spolupráci, ochotný přijmout jakékoli přepisování, měl nápady a iniciativu.“ (classic)
Reklama