Réžia:
Luis BuñuelKamera:
Gabriel FigueroaHudba:
Rodolfo HalffterHrajú:
Estela Inda, Miguel Inclán, Alfonso Mejía, Roberto Cobo, Francisco Jambrina, Victorio Blanco, Charles Rooner, Diana Ochoa, José López, Alma Delia Fuentes (viac)Obsahy(2)
Sociálně kritické drama z periférie Mexico City o tom, jak žijí a přežívají mladiství na okraji společnosti. Pocházejí z chudých rodin a nemají možnost vymanit se z bludného kruhu násilí, zneužívání a nedůvěry. Tento snímek je syrovým obviněním dospělých v roli rodičů. Syrovost a upřímnost tak umocňuje celkový zážitek z filmu, který ani po 57 letech neztratil na aktuálnosti. (Levné knihy)
(viac)Recenzie (84)
Mistrovsky natočený a velmi sugestivní snímek, který se absolutně s ničím nemaže. Tento silný námět dokázal Buñuel zpracovat tak, že neztrácí nic ze své autentičnosti i dnes. Surrealistická sekvence jako sen jednoho z představitelů patří jistě mezi nejsilnější okamžiky filmu a zároveň tak připomene starší Buňuelovy kousky. Buñuel si taktéž dal záležet na výběru skvělé hudby, která dokonale doplňuje už tak silné scény. Vlastně ani není nic co bych mohl vytknout, důležitý je sugestivní zážitek a sdělení filmu. A to se zde povedlo na 100%. Dokonalý kus filmařiny! ()
Život v Mexiku asi žádná výhra nebude. Dneska si průměrný vlastník sombréra skoro může vsadit na to, jestli ho Los Zetas podřežou, Sinaloa zastřelí nebo Golfo unesou. V 50. letech, kdy se snímek odehrává, zase vládla všudypřítomná zaostalost a bída. S Buňuelovou reflexí chudoby mám ale celkem dost velkej problém. Jistě, řešit tak rozsáhlé a hluboké sociální problémy tehdejší společnosti nebylo nic snadného, ale tady se nám ze všeho státní aparát tak nějak vyviňuje a za všechny - zejména dětské - strasti jako by mohla jen rodina. O problémech právě státem zapříčiněných a neřešených tu není ani slovo. Zato na city se jako ve správném sociodramatu hraje často a nahlas, jenže můj hudební sluch s touto skladbou zrovna kompatibilní nebyl. První setkání s Buňuelem tak nedopadlo úplně nejlíp, ovšem byl bych špatnej gringo, kdybych na něj navěky zanevřel. Tak příště. ()
Buňuela považuji (společně s Tarkovskijm) za nejnáročnějšího tvůrce. Mám radši jeho mladší filmy (Viridiana, Kráska dne, Nenápadný půvab buržoazie). Tento snímek na mě zapůsobil sílou své výpovědi, hereckými výkony dětských a mladistvých herců. Škoda, že film je tak bezvýchodný. Tyhle filmy by měly vnést kapku naděje, protože pokud ty to bylo vždy takové, tak se můžeme jít jako globální společnost všichni zahrabat :-) ()
Nepřikrášlený vhled do bídy a zmaru na předměstí Mexico city. Luis se s tím tentokrát opravdu nemaže a jediné, co mi trochu kazilo sílu zážitku, byli mírně prkené herecké výkony dětských představitelů. LFŠ 2022 ()