Réžia:
Wolfgang BeckerKamera:
Martin KukulaHudba:
Yann TiersenHrajú:
Daniel Brühl, Katrin Saß, Maria Simon, Čulpan Chamatova, Florian Lukas, Alexander Beyer, Burghart Klaußner, Michael Gwisdek, Marc Bischoff (viac)Obsahy(1)
Originálním a velmi humorným způsobem se k nedávné historii bývalého Východního Německa vrátil režisér Wolfgang Becker. Příběh začíná v roce 1989, kdy nadšeně socialistická paní Kernerová upadne do kómatu, když uvidí v televizi svého syna, jak se účastní protistátní demonstrace. V kómatu přetrvá celých 8 měsíců a zaspí tak pád berlínské zdi, sjednocení Německa i konečné vítězství kapitalismu. Po jejím procitnutí je pak na jejím synovi Alexovi, aby dle doporučení lékařů zabránil šoku, který by ji mohl zabít. Alex začne v panelákovém bytě o výměře 79m2 rozehrávat velkolepou mystifikaci. Paní Kernerová připoutaná na domácí lůžko si tak dále užívá socialismu a tv zpráv s líbajícími se soudruhy (netuší, že si synáček zařídil své malé TV studio, kde se svými kamarády připravuje dobové zprávy).
Zavzpomínejme si na motocykly Simson, krepsilonové ponožky, vzorkované tapety, víkendové kempy, optimistické znělky televizních novin, starty Sputniků... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (449)
Veľmi pekne a nápadito napísaný film, ktorý ponúka vcelku originálny námet a pri ktorom musím oceniť, že sa ho tvorcovia filmu nesnažili zneužiť na čistokrvnú komédiu, ale vytvorili veľmi príjemný, ľudský a v konečnom výsledku vážny film. A v rámci nemeckých filmov sa rozhodne zaraďuje na popredné priečky. ()
Nemcom sa podarilo natočiť výbornú komédiu o "smútku za socializmom". Veľmi dobrý námet. Dávam 75%. ()
Nevím, zda - li bych Godd bye, Lenin označil zrovna za komedii, ale dejme tomu...je to nejblíž. Velice milé a citlivé. Myslím, že podobně milující syn, který je hlavní postavou filmu, musí být snem každého rodiče. A atmosféra Německa těsně před revolucí...prostě velice příjemná podívaná. ()
Pod plápolající rudou zástavou uprostřed betonového chladného sídliště pochodují tisíce vojáků a za nimi se plazí stovky obrněných vozidel. Lidé s mávátky s nuceným nadšením aplaudují pod dozorem mnoho vysokých představitelů strany. Přesně takto vypadaly přehlídky moci, jejichž hlavním cílem bylo zastrašení a umlčení. To se však na přelomu 80. a 90. let změnilo a my máme tu možnost žít konečně v demokracii, kde už žádné zastrašující přehlídky nejsou zapotřebí. I snímek Wolfganga Beckera začíná podobnou přehlídkou, která však má být už tou poslední. Na pozadí doby pádu Berlínské zdi nám ukáže příběh jedná poměrně obyčejné berlínské rodiny, které však pád zdi přinese nejen dobré věci, ale i trable v podobě umírající matky, přesvědčené komunistky, která kvůli komatu o pádu zdi neví. Při sledování filmu se tu a tam usmějeme, jedná se však především o poměrně vážné drama které na velmi ostrém příkladu srovnává propastní rozdíly mezi životem za oponou a před ní. Herecké výkony jsou vynikající, kamera také, autorům se však nejvíce povedlo nastínit život před rokem 89 i na takových maličkost jako na honu za okurkovou skleničkou. O tomto filmu se jen těžko píše, ten se musí vidět … :-) ()
Celkem hezké, námět zajímavý, ale jelikož jsem nežil v té době, některý části jsem prostě nemoh chytnout... ()
Poprvé jsem tento film viděl na střední škole v hodině němčiny, a byla to jediná filmová hodina, kterou jsem si skutečně užil. Ať už se film točí okolo zapomenutého otce nebo kolem sklenice s holandskými okurky, hlavní téma snímku Good Bye Lenin není nic jiného než iluze. Alexander zkrátka nemá na výběr, pokud chce svou matku udržet v klidu a míru, co nejdále od skutečnosti, v níž je NDR pouhou minulostí. Po počáteční euforii z pádu Berlínské zdi přichází zodpovědnost, která hlavního hrdinu přivádí do často až úsměvných situací. Pokud by celý film byl natočen až s přehnanou vážností a přízemností, stal by se tak ještě méně realistickým, než ve skutečnosti je. Celkovou nepravděpodobnost samozřejmě představuje až patetická snaha hlavního hrdiny udržet svou matku ve čtyřicet let starých kolejích, přičemž se dopouští až neuvěřitelných výkonů, když dokonce s kamarádem natáčí vlastní zprávy, aby nějak odůvodnil divné věci, kterých si matka všímá. Důvody, proč to vlastně dělá, však nejsou zdaleka jen rodinné – Alexander nevytváří utopickou iluzi NDR jen pro svou matku, ale také sám pro sebe. Minimalistická zápletka tak získává nový rozměr a fingované zprávy, které Alex natáčí, vlastně představují normativní pohled na socialistickou NDR. 80% ()
Naprosto omameny z toho snimku jsem. Pro svou jednoduchost a zavaznost tematu, ktery si vybral, pro hudbu, pro nadmiru sympaticke herce (zvlaste Alex a Lara a i samotna maminka). Zaujal me zpusob dokonceni filmu, ktery pro ty, co to chteji mit otevrene, poskytuje dostatek nezodpovezenych otazek a spekulaci, a zaroven pro ty, co chteji opak, dostanou konec, jak se patri aniz by poprel ty otazky/spekulace. Asi tezke na pochopeni, ale myslim, ze po zhlednuti filmu to kazdy pochopi, tak jak jsem to zamyslel. Mimochodem, jak uz zde bylo nekolikrat zmineno, o komedii zrovna nejde. ()
Podarený film, ktorý by som ale vôbec neoznačil komédiou. Je na to veľmi melancholický. Nájde sa tu síce aj pár úsmevných scien, ale to určite z filmu neurobí komédiu. Hudba je to, čo by som chcel vyzdvihnúť na tomto filme najviac. Veľmi dobre dopĺňa melancholické scény. Je to asi najlepší retrospektívny film, čo som videl. ()
Lehce komediální drama o synovské lásce v době,kdy se měnily dějiny a svět kolem nás. ()
Nejspíš se u mě začíná rozvíjet alergie na Daniela Brühla,, protože po Bastardech ho potkávám v další roli, kdy mi vyloženě nevoní a zasloužil by pěkně proplesknout... Budu stručný - tenhle film nemá jednoduchý scénář - má ho přímo blbý, je minimálně vtipný (přitom v hodně scénách jde vidět, že to (tragi)komedie opravdu být má...) a vražedná stopáž tomu taky moc nepřidává...Pokud můžu za sebe doporučit - "podobný", starší a o dvě třídy lepší Kosturicův Underground....4.5/10 ()
Po šiestich rokoch som si to pozrel znova a dvíham svoje hodnotenie z 3 hviezdičiek na 5. Výborné vystavaný príbeh, ktorý má viac rozmerov. A pritom ten prechod zo socializmu ku kapitalizmu má dnes oslovil najmenej. Pred tými šiestimi rokmi ešte moja mama žila a preto som nevnímal ten aspekt, čo všetko dokázal hlavný hrdina urobiť pre svoju matku. Rozhodne najlepší nemecký film, aký som mal možnosť vidieť. ()
Vcelku zajímavý námět, který se ovšem už nikam dál neposouvá a tak vlastně film, který je na začátku na vrcholu, hned po zapnutí padám střemhlav dolů. ()
Geniální film, kde tvůrci měli dostatek odvahy a talentu přenést komediální žánr do tak vážného dramatu. Scénář se skutečně mimořádně povedl. Jo, tady jsem se velmi často mile usmíval a chtělo se mi i plakat. Nádherné a citlivé. 95 % ()
Poslední dobou mě německá kinematografie jen překvapuje, ať už příjemně (Grosse Madchen Weinen Nicht) či velmi nepříjemně (obě variace na Prcičky) a tohle je přesně ten vrchol, který jsem potřeboval. Laskavá a příjemná komedie, která je nám velice blízká svým námětem. Super. ()
Nechtěl jsem na ten film jít...je to iracionální, ale často si vybírám jen podle názvu a tenhle mi přišel tak fádní a laciný, že jsem na ten film šel pouze s tím, že zvědavost přemohla prvotní odpor. Němci mají Toma Tykwera a Hirschbiegela (s výhradami) a pak dlouho nikoho. Takže tento film měl velký potenciál, který byl značně promrhán režisérem (včetně promrhaného potenciálu velmi dobrých hereckých výkonů) a tak je pouze průměrný - ani pořádná komedie, ani pořádná tragikomedie ani svého druhu historický film...průměrná lehce úsměvná komedie (nad reáliemi radši nepřemýšlejte). ()
Dle tohodle filmu vidime ze nasi zapadni sousede vubec nevahaji tocit zajimave filmy... Spolecne s obcanskou vychovou asi jedine dva filmy ktere jsem v posledni dobe videl z ciste nemecke produkce... Pridou mi oba pomerne dobre... Totiz chytre, vtipne, s nadhledem... Navic tu jsou dalsi trosku jine avsak mozna este lepsi filmy jako pad treti rise, lola bezi o zivot nebo treba proti zdi... Proste nemcum preju at to de jen tak dal :) ()
Podle mě jeden z nejlepších německých německých filmů vůbec. Skvělá hořká komedie s hlubokým, důmysleným dějem (až na tričko Matrix v roce 1990, to mě opravdu dostalo). Vtipná a zároveň působivá upomínka hrůz i každodenního života evropského socialismu. ()
Tak tohle komedie rozhodně neni!!! Jinak ale zajímavý a dobrý film, především skvělý nápad! A za ten nápad přidávám 4.hvězdu! Celkově takových 70% ()
Tuhle jsem se zamýšlel nad tím, kolik já jsem vlastně viděl viděl za život německých filmů; došel jsem nakonec k počtu cca 3. A to při plném vědomí, že mám dost rád Německo a celkem i němčinu. Důvod je nasnadě - německý filmy jsou prostě strašný. Rozverná komédie o tom, jak nějaká soudružka z NDR upadla do kómatu, zaspala pád berlínský zdi a její syn pak musí po jejím probuzení předstírat, že pořád frčí starej režim, to je téma jak od Hřebejka. V traileru to vypadalo i jako sranda, tak jsem na to mrknul. A strašně se zklamal. Je to taková zbytečně rozvleklá a dojemná nuda, na který není vtipnýho skoro nic. Vzpomněl jsem si na díl South Parku, ve kterým byli Němci vyhodnoceni jako nejmíň vtipnej národ ever a říkal si, že Matt Stone a Trey Parker asi zrovna předtím koukali na Good bye, Lenin!, protože to dokonale pasuje. Tvůrci filmu měli aspoň dost prozřetelnosti na to, aby dali filmu anglickej název, protože na film, kterej by se jmenoval "Auf Wiedersehen, Genosse Honecker", by v rámci mezinárodní distribuce do kina asi nikdo nepřišel. ()
Good bye, Lenin byl pro mě velké překvapení, které bylo uvnitř s dobrým nápadem trochu překombinované a nepromyšlené do důsledku. Ale špatné to nebylo, to rozhodně ne. Mám ráda filmy s neobvyklým námětem a tady ten nápad určitě zasluhuje slůvko originální. ()
Reklama