Réžia:
Luis BuñuelScenár:
Luis BuñuelKamera:
Gabriel FigueroaHudba:
Luis Hernández BretónHrajú:
Arturo de Córdova, Delia Garcés, Carlos Martínez Baena, Roberto Meyer, Ignacio Peón, María Gentil Arcos, Álvaro Matute, Aurora Walker, León Barroso (viac)Obsahy(1)
Bohatý Don Francisco je svým okolím vnímán jako ctihodný bohabojný muž, vzorný člen církve. Není divu, že jej všichni berou jako ideálního manžela podstatně mladší Glorie. Nikdo si ale nedovede představit, co Glorii po svatbě čeká. Francisca přepadají záchvaty vzteku, podezírání, žárlivosti... mění se v monstrum, jež má však na rozdíl od těch filmových lidskou podobu. Autor se vysmívá rigidní společnosti a církvi a upozorňuje na neprodyšné masky, které lidé nosí. Zlo může být kdekoli... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (31)
velmi povedený snímek, škoda jen, ze nebyl nikde v čr promítán. ()
COMPLETAMENTE LOCO O lásce si myslím, že ten krocan je vynikající... :-) Teď, když už toho tolik znám, si mohu trochu zagenerelizovat: 1)Kvalitu většiny Buñuelových filmů lze zjednodušeně popsat jako až neumělecky precizní skupinové či individuální psychopatologické anamnézy, doplněné působivými surrealistickými šlehy. To, jak trefně iracionální prvky ilustrují lidské charaktery je trochu strašidelným, ale cenným podnětem k úvahám o tom, co je člověk vlastně zač. 2)Buñuel se s postupujícím věkem ke starým buržoustům, jimž věnoval ve svých filmech tolik prostoru, nestával shovívavější. Naopak. K nekrofilnímu paranoikovi Francescovi vyjadřuje na rozdíl od svých pozdějších odpudivých chlapů jistý soucit. 3)Na to, že byl šťastně ženatý skoro 50 let, Buñuel pozoruhodně často sugeruje, že manželství nebo i jiná dlouhodobá forma vztahu se ženou není vhodný způsob, jak řešit cokoliv, hlavně ne duševní nerovnováhu. ()
Na dnešní dobu trochu pomalý film, který jakoby si ještě nedokázal zvyknout na to, že má i zvuk, herci hrají hlavně mimicky. Příběh žárlivosti je však vykreslený přesvedčivě a žárlivec Don Francisco je velmi realisticky odporný, směšný i bohužel nebezpečný. ()
V neprospěch tohoto filmu hovoří především lehce dýchavičné tempo úvodu a je znát, že v průběhu ztrácí dech ještě více. Paradoxem je, že finální part, ačkoli tušíte, kam to celé směřuje, je dokonalý - jednak kvůli kameře a hudbě. ()
Je to sice dobře natočené, vykreslení charakteru Francisca zdařilé, ale v kombinaci se zbytkem tomu chybí potřebný přesah a tak to je pouhá satirická výpověď o vztazích vyšších vrstev. *** Ve zkratce: A co když odmítne? Nesmyslné. ()
Krásný, buňuelovsky zlomyslně vymyšlený "antiromantický" film o tom, jak se ctihodný katolík, zajištěný, mravný, v nejlepších letech - čili pro mexickou dívku dokonalý ženich, jako z telenovely - ihned po uzavření svatého a nezrušitelného svazku manželského se stává nesnesitelným žárlivým tyranem. Skvělá zábava! ()
Skvěle natočené, ale scénář je jednoduchý a psychologie postav je natolik plochá, že mě to nedokázalo dostatečně upoutat. Na podobné téma navíc vznikly i další snímky, které tento film zastiňují v mnoha ohledech, především po stránce děje. (Např. Hitchcockova Rebbeca apod.) ()
Tohle je doslova hitchcockovský thriller. Navenek slušný a vážený muž je psychopatický paranoik. Týrá bezdůvodně svoji ženu, která se o pomoc obrací ke svojí matce, ke knězi, ale všichni jsou na straně manžela... Buňuela poznáváme hlavně při závěrečné scéně v kostele. Co o paranoicích prohlásil sám Buňuel? "Paranoikové jsou básníci, už se tak narodí. Posléze přetvářejí realitu vždycky ve smyslu své obsese, k níž se všechno vztahuje. Předpokládejme například, že paranoikova žena zahraje krátkou větu na klavír. Její manžel se okamžitě utvrdí v přesvědčení, že jde o znamení pro milence, skrytého na ulici...". ()
Drama muže všemi považovaného za čestného člověka a příkladného křesťana, který se poté, co se ožení s dívkou svého přítele, kterou mu odloudil, stále víc a víc zaplétá do sítě vlastního sobectví, žárlivosti a podezřívavosti. Jeho žena Gloria není předmětem jeho lásky, nýbrž majetnického chtíče. ()
Hodně silný zážitek. Tentokrát se Buñuel nevěnuje krutému realismu, ani surrealismu, který ho proslavil, avšak rozehrává komorní drama o jednom dokonalém manželství jak z pohádky, které se posléze změnilo v noční můru, ze které není cesty zpět. Postavu bohatého snoba, na druhé straně nevyléčitelného cholerika se sklony k žárlivosti Dona Francisca nelze nenávidět - je skvěle propracovaná a zahraná. Ačkoli v Buñuelově filmografii není tento snímek jeden z nejlepších, jeho sílu a autentickou výpověď lze jen obdivovat. Skvělá kamera je už jen pomyslnou třešničkou na dortu. Opravdu skvělé dílo, ne však zásadní. ()
Mistrovský film, který má velmi silný děj, takže 90 minut uplyne skutečně jako voda - žádné zdržování a natahování. Vynikající herecké výkony, některé scény (začátek i závěr v kostele, na věži) jsou legendární. Mně osobně se nejvíce líbí scéna, kdy se Francisco nechává všude fotit, ale svou ženu Gracii nevyfotí ani jednou. ()
Reklama