Réžia:
Francesco CostabileKamera:
Giuseppe MaioHudba:
Valerio C. FaggioniHrajú:
Lina Siciliano, Fabrizio Ferracane, Anna Maria De Luca, Simona Malato, Mario Russo, Francesca Ritrovato, Luca MassaroObsahy(1)
Když Rose v dětství zemřela matka, rodina měla jasné vysvětlení: sebevražda. Jenže střípky vzpomínek mladé ženy, vyrůstající s babičkou a despotickým strýcem v odlehlé části Kalábrie, napovídají něco jiného. Rosa v touze pochopit minulost i dynamiku rodinných vztahů rozkrývá zákonitosti mafiánského světa, jehož byla doposavad pasivní součástí. Potřeba vzdoru v ní doutná čím dál víc. Sugestivní drama s feministickým podtextem, uvedené na Berlinale, sází na expresivní herectví, potemnělý vizuál i hru s žánry. Jako inspirace posloužily Francescovi Costabilemu skutečné příběhy žen, které se postavily 'Ndranghetě, nejvlivnější italské mafii. (MFF Karlovy Vary)
(viac)Videá (6)
Recenzie (12)
Možná knižně zpracovaný tento scénář by se nechal strávit ,ale na tohle se chvílemi nedalo dívat.Zdlouhavé záběry ,které naprosto nic nenapovědělyTmavý filtr na kameře ,kdy v záběrech proti světlu není lautr vůbec nic vidět.Už mi ty experimenty lezou na nervy.A zase co dělá : vláda aby tohle potírala.Samozřejmě že čistý kapitalismus bez socialistických výdobytků je nemravný - hodí chudinu do moře a udrž se nad hladinou jak chceš,nebo se utop! ()
Starká stará ježibaba, strýko tyran, teta submisívna trpiteľka a bratranec retard. Tak to mala na dennom poriadku dievčina, z ktorej pohľadu by vám vypadali vlasy. A ešte pripočítam drzého násilného Laktibradu, ktorý jej dal čudné polienko ovešané retiazkami. A maminku, ktorú jej zabili. Ďalej som napočítala tridsaťtri sošiek Panny Márie, desať kôz a šesť oviec. Samozrejme tam, kde je na každom rohu Panna Mária a kríže, nesmú chýbať drogy. A samozrejme keď má dievčina extra hnev v očiach, musí sa raz prejaviť. Film dobrý, herecky výborný, ale ten koniec som nepochopila. Samé mátohy v čiernom kričiace čudnú pesničku a policajné auto. Koniec. WTF? ()
Mám o tomto filmu hodně smíšené pocity. Na jednu stranu skvělý temný vizuál a pěkně zpracované místo patriarchální mafiánské Itálie. Na stranu druhou nejasný příběh a na konci pocit, že vůbec nechápete, o čem to bylo. Absence alespoň částečného budování postav vám zaručí totální nesoucit s protagonisty. Super myšlenka, bohužel nejasně uchopena. ()
Nepochybuji, že tento film má svoji hodnotu a váhu. Stojí na super tíživé až temné atmosféře, na hře s emocemi diváka a takové až monotónnosti, která dává dostatek prostoru k vcítění se nebo toku vlastních myšlenek. Přesto mi přišel dost odosobněný, nedokázala jsem si s Rose ani nikým jiným vybudovat vztah. Ta pomalá plynulost tak pro mne byla nezáživná a spíš otravná. Pořád jsem čekala, že přijde to "něco", ale nepřišlo nic, jen pocit zmaru nad neporozuměním a nepochopeních celého příběhu. ()
Zákon mlčenlivosti je úmorný, monotónní, repetitivní sled scén, kde na sebe postavy vrhají vážné obličeje, aby divák pochopil, že to mají v životě těžké. Celou první hodinu stagnujícího děje prakticky jen čekáte, než si hlavní hrdinka vnitřně uvědomí fakt, který vy jako diváci víte už od první scény, jen aby poté prakticky mohla konečně začít zápletka snímku, z něhož mohl být docela zajímavý revenge movie. Ale ani pak se to nikam neposune, jen na konci dostanete symbolicky doslovnou scénu s upřeným pohledem do kamery, abyste jako hloupí diváci tentokrát už opravdu konečně pochopili, že to postavy fakt mají v životě těžké. [KVIFF 2022] ()
Galéria (23)
Fotka © O' Groove
![Zákon mlčenlivosti - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/032/166032605_9fb5bf.jpg)
Zaujímavosti (4)
- Film inšpirovaný skutočnými udalosťami, najmä príbehom Marie Concetty Cacciolovej a Giusy Pesce a vychádza z investigatívnej knihy "Fimmine rebeli", ktorú napísal Lirio Abbate o ženských obetiach násilia v rámci mafiánskej organizácie. (Arsenal83)
- Natáčanie prebiehalo v obci Verbicaro v provincii Cosenza od mája do júna 2021, celkovo päť týždňov. (Arsenal83)
Reklama