VOD (3)
Obsahy(1)
Červen 1944. V Němci okupované severní Francii čekají odbojáři i civilní obyvatelstvo na vylodění spojeneckých vojsk. Čekají také Němci, zatím však nemají zdání, kdy a kde by mělo k invazi dojít. Jsou přesvědčeni, že na pláž nevstoupí jediný americký či anglický voják. Chvástají se, že Spojencům připraví nejdelší den. Na druhé straně kanálu čekají vojáci na chvíli, kdy jim bude oznámeno, že dojde k operaci… Zatímco se připravuje vylodění spojeneckých jednotek v Normandii, německé velení se marně pokouší získat svolení Vůdce k vyslání záložních pancéřových divizí na pobřeží. Na urgentní telefonát generál Jodl odpovídá: „Vůdce spí, protože si vzal silnou dávku sedativ.“ Přímo na pláži se hrůzou zkamenělým německým vojákům na úsvitu nového dne naskytne neuvěřitelný pohled. Blíží se obrovské množství lodí, o nichž jim ještě nedávno jejich velitelé říkali, že neexistují. Ve spěchu se začíná formovat obrana. Mezitím se americké jednotky vyloďují na pláži Omaha. Je nezbytné dostat se co nejrychleji z dostřelu německých zbraní a pokračovat do vnitrozemí. Už teď je jisté, že ztráty budou obrovské… Velkolepě převyprávěná historie zachycuje přípravy akce, bitevní scény i osudy jednotlivých účastníků. Film byl oceněn dvěma Oscary a účinkování v něm přijala řada hvězd. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (222)
Nejde žít s tím jedem v zádech. Ráno, v poledne, večer, a proto před Medardem, ale ne hned. Mezinárodní hlavní "šál" zelených se činí, nešidí. Sekundy, hodiny. Má převahu, přehled. Na orlím proradným, na nohou. Nedá se roztrhnout. Zbývá necelý, poslední rok do jeho prohry. ()
Oscar 2 : Kamera ČB, Speciální efekty + 3 nominace: Nejlepší film, Výprava ČB, Střih ()
Kvalitní film o největší vojenské akci v dějinách, který podobně jako Příiliš Vzdálený Most ukazuje co všechno se nepovedlo, a jak to i přesto nakonec vyšlo. Velké hvězdy svojí i pozdější doby, spousta vlastenectví, nějaká ta vojenská pesnička a k tomu Maurice Jarre. ()
Opulentní válečná podívaná, jejíž multiperspektivní románová struktura podává neobyčejně komplexní obrázek slavného vylodění. Film od začátku paralelně stříhá mezi muži různých hodností a národností, přičemž každý má přístup k jiným informacím, což významně pomáhá budovat napětí. Na jedné straně nechceme, aby Němci věděli, kdy spojenci zaútočí, zároveň si přejeme, aby byli o invazi včas informováni např. členové francouzského odboje. Jedině správná synchronizace může přinést vítězství. Díky rozmáchlé stopáži nám sice můžou být postupně představeni všichni hlavní aktéři (byť je později spíše než podle jmen rozpoznáte podle tváří známých herců), ale důraz je kladen primárně na samotnou operaci a její jednotlivé kroky, nikoliv na psychologii postav a jejich citový život. Jde o podobně fascinující procedurální ansámblovou válečnou akci, jakou o rok dříve nabídla Děla z Navarone nebo o několik let později Kam orli nelétají. Oproti nim je ovšem Nejdelší den zároveň více orientovaný na co nejvěrnější (v rámci možností žánru a hollywoodského vyprávění) zprostředkování historických fakt, čímž předjímá dokudramata, která se dostanou do módy o něco později. Díky zaměření na to podstatné je film navíc nabitý akcí. Téměř neustále se v něm něco zásadního děje, nebo alespoň k něčemu zásadnímu schyluje. Některé masivní scény, viditelně natáčené se stovkami komparzistů pobíhajících po pláži, berou dech nejen svou rozmáchlostí, ale i virtuozitou režie (obzvlášť vyniká jeden nepřerušovaný letecký záběr bojů probíhajících na obou březích řeky). Občasné komické vsuvky (procházející jeptišky) a dialogové scény mezi vojáky (které "velký příběh" nikam neposunují) tak představují vítanou možnost vydechnutí. Pojetí války je s ohledem na dobu a charakter projektu poměrně černobílé. Zejména američtí vojáci jsou bezchybní hrdinové, zabíjení je nevyhnutelné a nevyvolává ambivalentní pocity a nihilistický dovětek v podobě posledního dialogu přichází příliš pozdě. Ani silná alergie na Johna Waynea a heroické oslavy virility vám ale nebrání vychutnat si, jak obratně je film vystavěn a jak svou konstrukcí v něčem připomíná (mimo jiné) Dunkerk Christophera Nolana. 80% Zajímavé komentáře: DaViD´82, Subjektiv, Madsbender, gudaulin ()
Po všech stránkách filmařská fantazie. Tímhle filmem se postavil pomníček všem těm, kteří jatka v Normandii nepřežili. Moc krásně se dívá na hereckou elitu, která si zahrála v tomto válečným eposu. Nejvíce si však cením faktu, že ač výsledek invaze v Normandii znám, stejně jsem držel palce spojencům, aby jim všechno klaplo. Povedené rekonstrukci Dne - D přidává užasná práce kameramana. Událost druhé světové války na kterou se nezapomíná ve filmu, který jí nejlépe připomíná. ()
║Rozpočet $10miliónov║Tržby USA $39,100,000║Tržby Celosvetovo $50,100,000║(návštevnosť vo Francúzsku: 11,906,000) /75%/ ()
Válečný velkofilm, který je celou duší tvořen pro Američany. Velkolepé scény (omaha) s obrovským počtem komparzistů (resp.vojáků), snaha o rozmáchlé uchopení stěžejní operace 2WW, (poprvé) konečně němečtí vojáci mluví německy, hromada známých tváří a "významných" postav a v neposlední řadě Americké nadnesení skutečností. Přesto, je to opravdu působivá a funkční (!) podívaná, která právě svými rozměry a ignorováním omezení dokáže diváka naprosto pohltit. Výrazným plusem je dnes nepřítomnost počítačových triků, které neubírají ne reálnosti, ani na fyzické hmatatelnosti všeho na plátně. Postaru odvedená práce, která se po první hodině povídání a přibližování událostí divákovi mění na válečné peklo velkých rozměrů za doprovodu Jarreho hudby. Proč tedy ne plné hodnocení? Protože film celou dobu válku prostě jen sleduje (nevtáhne diváka mezi vojáky, ale jen ho nechá sledovat), vojáci mi byli ukradení a neviděl jsem to v kině... PS: proč si náckové popisů vnitřek bunkru anglickými nápisy? ()
Vím, že se budu opakovat ale miluji ty válečné filmy ve kterých jsou několika tisícové armády skutečně lidé a ne počítačem vytvoření naskenovaní panáci.Vím, že technické možnosti před více jak 40 lety nebyly takové jako dneska (obzvláště, když se nacističtí pohlaváři procházejí po pobřeží je za nimi vidět plátno) ale když si uvědomíte, že i ty tisíce lodí na obzoru působí úžasně i po těch letech je napováženou jak otřesné triky mají dnešní filmy.Navíc je dělán s láskou a precizností a ne pro prachy(viz.Pearl Harbor, Zachraňte vojína Ryana) a pokud ano, tak to tvůrci brilantně zamaskovali.1 polovina filmu ukazuje den před invazí, šifrované zprávy pro odboj, seskok parašutistů.A v druhé půlce to začne: 156 215 vojáků na tisíci lodích se vylodilo na pobřeží Normandie a začala tak největší válečná akce v dějinách lidstva.Utah, Omaha, Gold, Juno a Sword.Na těchto plážích se odehrává herecký koncert hvězd první kategorie v mém nejoblíbenějším válečném filmu.Neubrání se srovnání se začátkem Ryana.Tento film samozřejmě není tak naturalistický a realistický jako Spielbergova operace Overlord ale to po něm nemůže nikdo normální chtít.Byla jiná doba a navíc v tomhle eposu jsme odproštěni od tun patosu a amerického hrdinství jako v Ryanovi, kde je ho dostatek na 3 další filmy.Vždy mě bude fascinovat nálet dvou letadel Luftwafe na pláž a hlavně postup spojenců přes Sainte- Mere - Eglise za palby skopčáků v jednom dlouhém nepřerušeném záběru jakoby z pohledu racka kroužícího nad válečnou vřavou.JAk to dopadlo, snad každý i ten poslední historický analfabet ví.Film začíná záběrem na opustěnou helmu na pláži a tak i končí.A k tomu hraje geniální pochodový song Paula Anky: Many men came here as soldiers Many men will pass the way Many men will count the hours As they live the longest day Many men are tired and weary Many men are here to stay Many men won't see the sunset When it ends the longest day The longest day the longest day This will be the longest day Filled with hopes and filled with fears Filled with blood and sweat and tears Many men the mighty thousands Many men to victory Marching on right into battle In the longest day in history ()
6. června 1944. Datum, ze kterého je hned jasné, o co tu půjde. Nejdelší den je z té staré válečné gardy s jakou se dnes již nemáte šanci setkat. V současnosti vládnou třepotající se vlajky, roztřesená kamera a sáhodlouhé patriotské proslovy k mužstvu a nejlépe ještě za burácející hudby k tomu. Zde je vše takřka přesně naopak. Během akce téměř žádné kecy či hudba, proslovy jsou ve stylu buďto "jdeme dál nebo tu chcípneme" či těch motivačních v jedno až dvouvětném provedení. Němci tu neslouží pouze jako potrava pro kulomety spojenců. Bitvy jsou monumentální a přitom přehledné i navzdory tomu, že na scéně je mnohdy několik desítek (ne-li rovnou stovek) komparzistů a pohybujeme se asi tak na šesti místech dění. Vždy totiž přesně víme kde jsme, s kým tam jsme a co jde. Což je udivující o to více, že každou z částí natáčel jiný režisér. A propo... Nevěřil bych, že tolik hereckých hvězd a tak široce zevrubný, skoro až dokumentární, rozsah je možné na poli tří hodin ukočírovat s takovým přehledem. Navíc v tempu jaké zde je... Ve šlépějích Nejdelšího dne se pokoušel vydat o patnáct let později Richard Attenborough se svým Příliš vzdáleným mostem pojednávajícím o operaci Market Garden. Přes jeho nespornou kvalitu se to stejně rozsypalo spíše na samostatné scény, než aby to fungovalo jako jeden celek. Tedy přesný opak co se podařilo u unikátního Nejdelšího dne. Závěrem si dovolím parafrázovat Cimrmana : Kam se hrabe Ryan, to se nedá srovnat. ()
Válečný film z těch, jež se již netočí a pravděpodobně ani točit nebudou! A přitom byly tak krásné! Ta kombinace s přehledem natočené akce pro akci či akce pro dojem z monumentality - samozřejmě bez nechutného rozmazávání a zpomalování podbarveného hnusnou kýčovitou hudbou - jak tomu bývá bohužel dnes stále častěji! Mňam! Naopak - hudební doprovod je nádherně vojensko - optimistický; tak aby tvořil žádoucí protějšek hromadám mrtvých a troskám, které zbyly po té oslavované akci. A především ta nedosažitelná vyrovnanost a "nestrannost". Válka jako kaleidoskop událostí na obou stranách. Válka vyřešená prolnutím válečné náhody a nemilosrdného pragmatismu dějin. Ta britská elegance! To americké vlastenectví v dobrém slova smyslu! Ta francouzská živelnost - a navíc ta nepřeberná spousta německého afektu, jenž vždy tak potěší mou expresionistickou duši! Přistání parašutistů do obsazeného městečka zůstane navždy mezi tím nejlepším, co jsem kdy zhlédl. Nejlepší je ale stejně ten parašutista, který si to namířil rovnou do studny! ()
Z Nejdelšího dnu, podobně jako z mnoha dalších válečných filmů, je se zaměřují na jednu konkrétní vojenskou operaci či bitvu, cítím nejenom snahu diváka dojmout, vzdát čest bojovníkům, ale také diváka vzdělat, nabidnout mu velké množsví faktů. Onen vzdělávací záměr se pak otiskává do výsledku, často velmi sympaticky a organicky, jindy pro změnu okatě a lehounce křečovitě. To druhé (už jsem si na to stěžoval v komentáři k Bitvě o Midway) cítím hlavně v mnoha replikách, jež jsou napsány tak, aby divákovi daly přehled o situaci a zhodnotily význam jednotlivých dílčích událostí. Když velitel německého "náletu" na vyloďovací pláže ironicky glosuje: "Tohle je slavný den pro Luftwaffe," slyším, jak učitel v pozadí říká: "Uvědomte si, prosím, že v červnu 1944 již na západě Luftwaffe nepředstavovala významnou bojovou sílu." A v rozhovoru točícím se kolem (ne)buzení führera zase musí explicitně zaznít, že Třetí říše prohraje dost možná proto, že ho patřiční lidé včas neinformovali a zároveň odmítli rozhodovat bez něj. Trochu víc důvery v divákovu inteligenci bych na takových místech uvítal. Spolu s pro mě sice pochopitelným, ale mně ne zcela příjemným zařazením komických postaviček a ne vždy zajímavých epizodek řadových vojáků před akcí, jde však o jediné výtky, které se mi chce přednést. K ocenění je toho mnohem víc. Sympatické je mi komplexní uchopení celé operace od přípravy po provedení, od vojínů po generály, od strany ke straně (Němci, Britové, Američané, odboj...). Výsadek, Gold, Juno, Sword, Utah, Omaha... Stopáž filmu se tím sice natahuje, ale věřím, že je to na místě. Výborně zvolené jsou lokace, reálie jsou věrné, boje přesvědčivé - angažování mnoha skutečných účastníků této události, včetně Lovata, Blumentritta či Pluskata se vyplatilo. Konečně i srdce "nemilitantního" filmového fanouška občas zaplesá nad nápaditostí, s kterou jsou snímány boje ve velkých celcích. Mně kupříkladu učarovala poměrně dlouhá kamerová jízda nad právě ztékaným Ouistrehamem. Stejně tak i výkony představitelů mnoha důstojníků, bůhvíproč hlavně těch německých :) ()
Poctivý a obsáhlý portrét osudové (x) invaze; už od rozhodování za (ne)přízně počasí, klamy a sabotáž, až po samotné výsadky, vylodění, dobývání měst a pláží, včetně impozantních válečných scenérií, řádky hereckých hvězd a věrně více jazyků. Jasně, dobově "američanský" a zaujatý proti náckům - záporáčtí hlupové (logicky). Perfekt dnes k 75. výročí. ()
Jeden ze 100 nejlepších válečných filmů (z doby po r. 1900) - 100 Greatest Post 1900 War Movies http://www.csfd.cz/uzivatel/136528-rhk/. Pocta dni D invaze v Normandii v americkém velkofilmu z roku 1962 s plejádou hereckých hvězd. Všude spousta skvělé herecké práce i vojenské akce, nicméně Spielbergův film s podobným námětem Zachraňte vojína Ryana byl o hodně drsnější a o fous lepší. Půjdu proti proudu, když řeknu, že mi kolorovaná verze vyhovuje? Trailer: http://www.youtube.com/watch?v=nqFn_pM5QxU ()
Tyhle filmy už se netočí. Tohle je skutečně velkofilm - přímo tucty hereckých es, skvělá výprava i kostýmy a hlavně výborný scénář. Škoda, že už se takovéhle filmy netočí. Ani to netrpí přílišným patosem jako třeba zachraňte vojína Ryana (odkaz zde) ()
Úžasný, jedinečný, nezapomenutelný Den D musel vypadat přibližně takhle, ale já si přesto dokáži najít drobnou výhradu - chvílemi jsem se totiž ztrácel. Jedinou jistotou totiž byli Němci, ale vždy mi chvíli trvalo zorientovat se, zda v němých mnohaminutových pasážích právě bojují s Američany, Brity, Francouzi, Kanaďany či lukostřelci z Grand Fenwicku. Možná bych si mohl ještě rýpnout, že velké hvězdy filmového plátna si zahrály jen pár štěků, ale tady šlo evidentně o týmovou práci a ta funguje skvěle. Takže prosím bubeníky, aby udali rytmus, aby se dudák postavil do čela útoku, generálové zaujali posty v předních liniích a pokud válečnou vřavou opět napochodují ty neprůstřelné jeptišky, tak bude vše v pořádku. Na něěě! ()
Americká propaganda možná není tak in your face jako sovětská, ale otravná je stejně, ne-li víc. Tenhle film navíc postrádá spektákl, který by mít chtěl. Ale tak co chci, když se na to dívám den poté, co jsem viděl Vojnu a mír, která je co do filmařských kvalit někde naprosto jinde. Každopádně je tohle nuda na obstojné úrovni. Být fanoušek válečných filmů starého střihu, asi jsem shovívavějěí. ()
Na svou dobu velmi slušně odvedená práce, která již patří k válečným klasikám. Historicky věrné, vlastenecké ale nepatetické a obstojně zahrané. Kromě toho souhlasím s woodym, že útok na ouisterhamské kasino s dělem uvnitř je jednou z nejlépe natočených válečných scén vůbec. Dovoluji si však opravit Geminiho: největší vojenská akce to nebyla, tou asi navždy (doufejme) zůstane Stalingrad. Update 15.2.2010: Tak jsem se včera s chutí podíval znovu a musim říct, že ten film prostě má svoje kouzlo. Takový Ryan je sice mnohem naturalističtější, člověk se ale nemůže ubránit pocitu, že je to jen na efekt. Co je stále překvapivé je celkové ladění filmu, který zdaleka neni tak patetický a na city působící, jako je tomu čím dál víc dnes. Tehdy byla válka ještě v živé paměti a lidi si pamatovali, že sentiment a hrdinné repliky si můžou dovolit v klidu po bitvě, ale ne během střílení. ()
Film vznikl počátkem 60. let a představuje v tom dobrém i zlém zrcadlo válečného žánru v americké kinematografii 50. let a vlastně i tvoří pro danou dekádu jeho pomyslný vrchol. Je maximálně ambiciózní, má velký rozpočet a dokáže vytvořit velkolepou podívanou plnou válečné techniky tisíců komparzistů i velkých filmových hvězd své éry. Rozumím vysokým, ba nejvyšším, hodnocením mnoha uživatelů, pro mě ale nikdy nepředstavoval citovou záležitost. Vadilo mi na něm a stále vadí používání humorných momentů, které mají spojeneckým vojákům a důstojníkům získat dodatečné sympatie a bavit publikum. Dobře to vystihl ve svém komentáři uživatel wosho. Je paradoxní, že z filmového hlediska vychází lépe německá strana, protože je zobrazená střízlivěji, bez humorného nadhledu. Ve filmu, který se na jednu stranu snaží o realistické zobrazení grandiozní bitvy, se objevují na straně spojenců dnes bychom řekli "cool" scény, které narušují strukturu filmu a pokouší se o jiný žánr. Ve vypjaté situaci vám tam napochoduje sbor jeptišek a v tu ránu jakobych dostal cepínem ránu mezi oči, v dramatické chvíli vylodění se kamera baví buldokem, který věrně stojí po boku svého důstojníka a nezúčastněně sleduje bitevní vřavu kolem sebe. Můžete se pobavit nešikovností a nepraktičností polního kněze atd. atd. Neupírám snímku několik opravdu vymazlených válečných scén, jako je střetnutí o ouisterhamské kasino nebo souboje o pobřežní pevnůstky či parašutistu uvízlého na kostelní věži, ale film jako celek u mě ani zdaleka na nejvyšší mety nedosáhne. Celkový dojem: 65 %. ()
Okrem úvodnej rozbiehavej polhodinky sa jedná prakticky o jednú súvislú a nepretržitú vojenskú bojovú scénu, od ktorej ani nestuhnete odlepiť oči, pretože sa tam neprestajne čosi deje. A to čosi je spracované na najdokonalejšej úrovni, pretože na väčšinu bojových, taktických scén z invázie som sa díval s úžasom a vedomím, že by uspeli aj v dnešnej, efektovo závislej dobe. Plejáda skvelých hercov predvádza vlastne len to, že vedia vierohodne zahrať aj spojeneckých, či nemeckých vojakov, pretože na skutočné herectvo mnoho priestoru nedostanú, ale to išlo v tomto snímku bokom. Normandské pláže budú ešte dlho rokov cieľom nejedného filmára, ale tento snímok splnil svoj cieľ na špičkovej úrovni. Jednotlivé a najdôležitejšie kľúčové operácie celej invázie spojeneckých vojsk dostali každá patričný priestor a nápadité spracovanie. A aj keď každá by si možno určite zaslúžila vlastný film, určite by mi chýbal pohľad na celkové počínanie spojencov v tento významný deň. A určite si ho budem v budúcnosti rád pripomínať práve týmto filmom. 90%. ()
Pravděpodobně ten nejlepší film o té nejšílenější vojenské invazi v dějinách. ()
Reklama