Réžia:
Ferzan OzpetekKamera:
Gianfilippo CorticelliHudba:
Andrea GuerraHrajú:
Giovanna Mezzogiorno, Massimo Girotti, Raoul Bova, Filippo Nigro, Serra Yilmaz, Massimo Poggio, Flavio Insinna, Olimpia Carlisi, Elisabeth Kaza (viac)Obsahy(1)
Giovanna, která se cítí stále velmi mladá, je devět let vdaná za svého věrného a oddaného manžela Davida. Dělí svůj čas mezi prací v drůbežárně, starostí o dvě děti a pečením zákusků pro místní café. Všechno se začíná měnit ve chvíli, kdy David přivádí domů kultivovaného postaršího gentlemana, jenž utrpěl ztrátu paměti. Režisér Ferzan Ozpetek (u nás byl uveden jeho film Falešné vztahy) natočil citlivé drama o vývoji vztahu dvou zcela odlišných lidí. Tento film byl uveden na letošním ročníku Mezinárodního filmového festivalu v Karlových Varech a sklidil nadšený ohlas u poroty, kritiky i diváků - o tom svědčí hlavní cena a zároveň druhé místo v divácké soutěži, cena ex equo za ženský herecký výkon pro Giovannu Mezzogiorno, a cena za režii pro Ferzana Ozpeteka. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (54)
Je tu krásná hudba a velmi dobré herecké obsazení se skvělou Giovannou Mezzogiorno v čele, ale scénář na mě nepůsobil moc přesvědčivým dojmem. Už samotná výchozí situace mi připadala jako z jiné planety a podobně mimoňský dojem jsem měl ještě párkrát. Nevím, proč na to přispívali ještě Britové a Portugalci. ()
Po úvodním velmi hezkém rozjezdu film ztratí na tempu a příběh se rozplizne do poněkud nezáživného vyústění, což je velká škoda, protože mohl být opravdu dobrý. Giovanna není moc dobře vykreslena, aby ji člověk pochopil a vlastně jsem z ní celou dobu měla dojem, že je dost zlá a sobecká, zatímco její muž byl vyloženě sympaťák a hodný člověk a nepochopila jsem, proč by ho člověk chtěl opustit. Starý pán se ztracenou pamětí byl zpočátku skvělou a zajímavou dějovou linkou, ale postupně se ta zajímavost začala vytrácet a zbyl jen celkem příjemný pocit ze vzájemného obohacení dvou nešťastných lidkých bytostí. ()
Vynikající film. Realita života hlavní hrdinky mě dojala. Kolik lidí není schopno změnit svůj nespokojený život? Kolik lidí se ocitne tam, kde vlastně nikdy nechtělo být? Příběh vypráví o skutečných lidech, kteří jsou v jednom okamžiku postaveni před rozhodnutí, které změní směr jejich života. Co jedna generace (cukrář) nemohla uskutečnit, musí napravit ta další. Ve filmu je mnoho myšlenek - je podle mě chyba hodnotit děj filmu jako předvídatelný - to rozhodně není. ()
g.e.n.i.á.l.n.e. toľko významových rovín a príbehov, osudov a tém a navyše formálne pomerne zložito vystavané - ten film sa javí jednoduchším, ako v skutočnosti je, pretože má tak enormnú hĺbku, že sa človeku pri spätnom uvedomovaní si toho, čo v ňom videl a prežil, až zatočí hlava. Ozpetek je macher ()
Pri sledovaní Okna naproti som nevedel, či pozerám festivalový film, televízny film, alebo nejakú taliansku naleštenú komerciu. Je to nakoniec niečo medzi. Mierny problém som mal ale hneď s hlavnou postavou, ktorá donesie domov neznámeho cudzinca s amnéziou napriek tomu, že má manžela a deti. Flirtuje so susedom, pričom vôbec nerieši morálnu dilemu svojej neskoršej nevery. Slúži to ale posolstvu a hlavnej myšlienke filmu, takže je to v poriadku. Keďže máme pamäť, nikdy nebudeme sami. Je to síce otázne, ale pre istotu si odnesiem túto myšlienku do života. Videl som omnoho zaujímavejšie festivalové filmy, preto som prekvapený, že zrovna tento, iba mierne nadpriemerný, sa dostal do širokej distribúcie a získal ohlas. ()
Galéria (16)
Zaujímavosti (1)
- Režisér Ferzan Ozpetek dostal Cenu za režii na MFF v Karlových Varech. (M.B)
Reklama