Réžia:
Jerzy SkolimowskiKamera:
Michał DymekHudba:
Pawel MykietynHrajú:
Sandra Drzymalska, Mateusz Kościukiewicz, Lorenzo Zurzolo, Isabelle Huppert, Tomasz Organek, Lolita Chammah, Agata Sasinowska, Anna Rokita (viac)Obsahy(1)
Eo zobrazuje život obyčejného osla, který začíná v polském cirkuse a končí na italských jatkách. Zvíře putuje z ruky do ruky a na své cestě potkává dobré i zlé lidi. Příběh je filmovou alegorií o osudu prosťáčka osla ve stále složitějším moderním světě. (mac000)
Recenzie (20)
Jako když pejsek s kočičkou pekli dort. Film o cestě roztomilého osla patrně toužil ukázat lidskou společnost z pohledu zvířete. Záměrně oslíka? Využívaného a zároveň opomíjeného….Ale nač ten balast, proč tolik šumu, musely tam být jakési minipříběhy okolo? A rudé záběry lesa a potoka, otáčení vzhůru nohama, malí robůtci - to už fakt bylo spíš směšné. ()
Oscar 1 nominace: Cizojazyčný film ... ... ... Zlatá Palma - výběr ()
OK, but why? Jednoduchý koncept zpracovaný tak, jak člověk čeká, bez nějakého svěžího a podnětného ozvláštnění. Synopse výše to hezky shrnuje, po zhlédnutí 86minutového snímku nemám pocit, že mám bohatší zážitek, než po přečtení oněch dvou vět. (56th KVIFF) ()
Narodeninová prskavka, postihnuté deti, žiarlivé pohľady na krásneho plnokrvníka, zastrelený vlk, Alpy, bitúnok... Tak presne to boli scény, za ktoré by sa toho Oskara každopádne oplatilo dať. Pomedzi to ale nepríjemné psychedelické predelové obrazy plné techniky a jedovatých farieb a svetiel. Scéna z talianskej aristokratickej domácnosti dosť od veci. Existenciálne sa ma to dotklo, nie že nie. Lenže ľudia majú ešte smutnejší osud ako tento oslík, v prvom rade preto, lebo si ho plne uvedomujú. ()
Oslíkova odysea. ()
Roztomilý oslík putuje světem a na své cestě potkává různé lidi a je svědkem různých situací. A to je asi vše. Jako krátký film s poloviční délkou by to fungovalo stejně, možná ještě lépe. ()
Že lidé jsou dnes a denně krutí na sebe navzájem i na své zvířecí společníky, víme. Nejde o vůbec nic nového pod sluncem, tak jsem rád, že Jerzy Skolimowski byl alespoň uvědomělý a nenatahoval svůj film zbytečně na víc než hodinu a půl. Kdyby tak jiní tvůrci festivalových filmů měli stejnou dávku soudnosti... [KVIFF 2022] ()
Pouť jednoho obyčejného oslíka z cirkusu až do nečekaného cíle. Po cestě potkává různé lidi, kteří reprezentují různé charaktery. A to je celé. Občas táhlé, jindy působivé. ()
Oscar for Animals, plís. ()
Nepopieram, že toto putovanie oslíka pôsobí rozhodne originálne - ale to je bohužiaľ len jedna z mála predností celého filmu. Aj keď musím uznať, že tá alegória moderného sveta vykresleného v rôznych častiach putovania malo niečo do seba. Ale ako celok ma to akosi nechytilo, a vzhľadom na nominácie na prestížne ceny som očakával niečo lepšie. Nuž, ale aspoň na tie 2* to bolo. Oslík, nech odpočíva v pokoji... IÁ! ()
Nvm, tak som asi debil, ale filmy o zvieratkách vo svojom živote nepotrebujem. 1 z 5 ()
chytrejší forrest gump + isabelle huppert rozbíja taniere. 9/10 ()
Smutný, ale nereálný a to hned od oslí farmy. Oslík mezi fotbalisty byl zobrazen dost věrohodně. Tvůrci opravdu zachytili, jak se člověk liší... ne vírou nebo barvou pleti, ale chováním. Skupiny primitivních opic v lidském těle. Fuj! A že takových lidí je hodně. Už na začátku filmu si řikáte o co tam asi jde? Vypustila bych záběry, které s dějem vůbec nesouvisí. ()
Charakter človeka sa prejaví na jeho správaní k slabšiemu, ktorý je od neho celkom závislý, charakter ľudstva sa prejavuje na jeho správaní k zvieratám, ktoré sú od neho celkom závislé. Tento film to na príbehu oslíka podal síce priamočiaro, ale s celkom zbytočnými kultúrnymi vložkami, ktoré pravdepodobne slúžia len na zvýšenie atraktivity. Chýba už len striptíz pastierky. ()
Beze slov, bez zápletky i očekávání, tažen pouze potřebou vlastní cti a poesie. Tvrdohlavý a pesimistický film. ()
Film Iá je desivý, hlboký a emocionálny. Je dokonalým dedičom Bressonovho filmu A čo ďalej Baltazár? Skolimowski ukazuje, že ľudstvô je rovnako schopné nenútenej brutality a bezcitnej ľahostajnosti ako kedykoľvek predtým. Iá zažije dlhú cestu z Poľska do Talianska. Cestou stretne najkrutejšie ľudské bytosti- lovcov zvierat, ktorí sa zaujímaju len o zber kožušín, chuligánsku skupinu pomstychtivých futbalových fanušikov. V jednom momente Iá len o vlások unikne tomu, aby sa z neho stala saláma. Je ťažke uveriť, že film režíroval 84- ročný režisér. Scenár k filmu napisal spolu so svojou manželkou Ewou Piaskowskou. Iá je rozhodne najlepším filmov o somárovi, aký tento rok uvidíme. Film je nominovaný aj na Oscara v kategorii Najlepší cudzojazyčný film. ()
Hmmm, já možná udělal tu chybu, že jsem příběh pojal z jiné stránky, než jsem měl. Abyste mě pochopili, já si myslel, že to bude něco na styl Nabarveného ptáčete (ve zvířecí verzi), a tak mě lehce zklamal ten fakt, že více než polovinu filmu sledujeme příběh o lidech, které oslík navštíví a ne příběh o oslíkovi. Když už jsme u lidí, tak bych měl opomenout i to, že ty postavy byly moc jednoduché. Až možná lehce ničily scénář a příběh celkově. Co bych ale určitě vyzdvihnout měl, je ten neskutečný vizuál a lokace, na kterých se příběh odehrává. Bylo to neskutečně úžasně nasnímáno, až lehce dokumentaristicky pojato. Doporučuji, ale jen pod podmínkou, že si o tomto filmu nic nebudete zjišťovat. 6,5/10 ()
Nevím, proč dávám 4*, když jsem vnitřně z filmu hodně na rozpacích, protože z něj čiší cosi jako “manipulativní” filosofie/myšlenky… Jenže, skoro celou dobu jsem do něj byla tak vtažená, že musím uznat, že jako film funguje skvěle. ()
Čtyřiaosmdesátiletý režisér natočil za dva roky a s celkem šesti osly v titulní roli film, kterým nadělil kritikům široký prostor k úvahám nad jeho formálními překvápky, metavýznamy a symboly i nad tím, zda je dílo předělávkou Bressonova "A co dále, Baltazare", nebo jen poctou témuž. Přečetl jsem si pár pochvalných recenzí a divil se, co se v nich vlastně chválí. Obsah, tedy to, co z něho stojí za pochvalu, Skolimowski přejal od Bressona. Co je na "ÍÁ" nové, je jeho forma, zcela odlišná od té "Baltazarovy" - dalo by se říci protikladná, jelikož křiklavě efektní. Po většinu času se nedíváme očima Skolimowského Ijáčka, jak se leckde dočteme, nýbrž očima kameramana pověřeného útočit na diváka esteticky vybroušenými, někdy výstředními obrazy. Obdobný nátlak vytváří zvuková složka filmu, v níž vyniká okázalá hudební kulisa (právě ona paradoxně zastupuje zvířecí rovinu, zatímco lidem, jak to vyjádřil jeden z recenzentů, jsou vyhrazeny jen ošklivé zvuky jejich řeči). Na mě "ÍÁ" udělal dojem rozporuplného díla, v němž se téma pošetilosti lidí a nevinnosti zvířat předkládá bez katarze, zato s nepřiměřenou pompou a bengálem. ()
Reklama