Réžia:
Gus Van SantScenár:
Gus Van SantKamera:
Harris SavidesHrajú:
Alex Frost, Eric Deulen, John Robinson, Matt Malloy, Jordan Taylor, Carrie Finklea, Nicole George, Elias McConnell, Timothy Bottoms, Ellis Williams (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Slunečný den v areálu americké střední školy. Kamera sleduje pár chlapců i děvčat, kteří se míjejí na trávníku, na hřišti, na nekonečných chodbách školní budovy. Všichni působí uvolněně, sebejistě, možná dospěleji než jejich rodiče. Mají jména - John, Alex, Eric, Carrie -, ale na nikom z nich nespočine kamera tak dlouho, aby kolem něj vyrostl příběh. Nic zdánlivě nenapovídá tomu, jakým hrůzným dramatem vyvrcholí den. Ostatně i ono drama je zachyceno jakoby z odstupu: žádný obraz paniky, žádné výkřiky zděšení, jen záblesk překvapení v očích těch, jež jejich dva spolužáci bez emocí kosí výstřely.
Gus Van Sant pojal drama, jež se odehrálo ve škole v Columbine jinak než Michael Moore ve svém oscarovém dokumentu. Víc než sociopolitické souvislosti ho zajímá, co asi se dělo v myslích těch slušných a kultivovaných mládenců, kteří se rozhodli dát světu za vyučenou povražděním nevinných lidí a skoncovat s vlastním životem. Nehledá vysvětlení, je si vědom, že řetěz příčin je složitý. Bajka praví, že každý slepec líčí slona podle části jeho těla, kterou ohmatal.
(oficiálny text distribútora)
Recenzie (238)
Je mi jasný, o jak vážné téma jde. Viděl jsem o téhle "akci" i jiný snímek (nejspíš film, dokument nebo něco podobného) . Sorry, ale tohle? Buď jsem nepochopil pointu tohoto filmu, něco mi něco uniklo a nebo nevím. Jinak si nedokážu přestavit, že bych měl dát filmu 4* za to, že 3/4 stopáže filmu zabírají záběry chůze dětí zezadu a zbytek je nesmyslné žvatlání o všedních teenagerovských věcech. Jediné co stojí za zmínku je poslední přibližně desetiminutovka, kde se konečně něco děje, ale že by to bylo nějaké veledílo, to se taky nedá říci. Já prostě nemůžu jinak. Ať si říká kdo chce, co chce. Ať má tento film klidně samé čtyř a pěti hvězdy, já musím dát odpad, protože tak špatnej film, kterej mě nebavil a projel jsem ho asi tak za půl hodiny, jsem už dlouho neviděl. ()
Dokonalý kontrast -mezi nudnými a všedními problémy několika děcek a naprosto (auto-)destruktivním, ujetým a nárazovým činem dvou bezradných mladíků-dává tomuhle filmu výjmečnou atmosféru...G.Van Sant vše jen tiše pozoruje-bez komentáře, kudrlinek,názoru či slepého moralizování..a právě v tom je ta síla, když si uvědomíte, že všechno to napětí, šok a zmar pramení čistě jen ze situace-né z umu vypravěče ale z nečekaného činu,který během pár sekund naprosto převrací životní hodnoty všech zůčastněných..........žvatly, žvatly žvatly..hahaha..kecy, nuda..hihihi.(a najednou) =BANG=....................................................................................?? ()
Smysl tohohle filmu mě asi obešel hodně velkým obloukem. Vezmu to popořadě. Na začátku jsou nám ukazováni studenti školy při svých obvyklých denních činnostech. Tyhle pasáže byly zbytečně dlouhé a neměly absolutně žádnou výpovědní hodnotu. Pochopila bych, kdyby nás chtěl režisér seznámit s postavami kvůli tomu, aby nás diváky pak výrazněji zasáhla jejich smrt, ale to se nepovedlo, protože při masakru už jim tu pozornost nevěnoval. Krom dlouhých záběrů na teenagery tam bylo i pár (ne)duchaplných záběrů jen tak do prázdna, ve kterých se nic nedělo. Ty by možná byly dobré, kdyby byly použity v jiném kontextu na dokreslení atmosféry (například dlouhý záběr pomalu klouzající po tvářích mrtvol v jídelně, takový mi v druhé části filmu docela chyběl), ale Van Sant je použil ve chvíli, kdy je divák už tak dost ukolébaný a tímhle tomu rozhodně nepomohl. Naopak. K jádru věci se po hodině ničeho dostáváme až dvacet minut před koncem. Těšila jsem se, že aspoň v tu chvíli to bude pořádná řežba, jak upozorňuje hezčí ze zabijáků před vstupem do budovy, jenže zase nic... Nevadilo by mi, že tam není žádná krev a všechno to zabíjení je jen naznačeno, kdyby to však bylo natočeno pořádně. Ale krom krve tam nebylo ani nic dalšího. Skoro nikdo nekřičel, nepanikařil, a jestli panikařili, tak to tedy rozhodně nebylo vidět. Za všechno mluví scéna s černochem Bennym. Co mi ale na filmu vadilo úplně nejvíc? Nejenže nenabídl kvalitní řežbu a krveprolití, ale neobjasnil ani důvody, proč k celému incidentu došlo. Z toho, že se dva kluci líbají ve sprše, vážně nepochopím, co je vedlo k vystřílení svojí školy. Autor se mnohem víc věnoval charakterům vedlejších postav a na hlavní protagonisty úplně zapomněl. Ale abych jen nekritizovala, byly tam dva momenty, kdy mi běhal mráz po zádech. Poprvé to bylo ve chvíli, kdy Alex hraje na piano, to bylo hezké. No a podruhé mě dostal opět Alex svým rozpočítadlem na konci. Takže ano, v poslední minutě filmu se mi sevřelo hrdlo, to uznávám. Kdyby takový byl celý film, byla by to paráda, ale takhle... ()
Ticho pred búrkov. Vyžmykané do poslednej kvapky. Filmársky obdihuvodne precízne, ale obsahovo (formálne nie) nič moc. Gun Van Sant to natočil mimo režíjnych postupov z vlastnými krutými a doslova chladnými postupmi. Celá hodina je vlastne iba také to stupnovanie, ale poriádna gradácia je až v posledných (presnejšie 15) minútach. Možno to na mna neposobili tak psychický jak malo, ale dosavadný strih a opakované scény to zachranili.80% ()
Jedním slovem zkrátka úžasný snímek, který ne každý správně pochopí a hlavně skousne jeho osobité stylové provedení. Mnoho lidí si stěžuje, že film je pomalý a úmorně zdlouhavý. Mně osobně utekl naopak neskutečně rychle a přál bych si, aby byl ještě o minimálně hodinu delší. Fantastická kamera s nekonečnými záběry bez jediného střihu, které se jednotlivě prolínají a směřují k velkolepému finále. Samotná střelba však už tolik oko diváka nenaplňuje a dala se určitě zpracovat lépe, ale o tom až tak tento film není. Jeho brutalita a odkaz směřuje trochu jiným směrem. Každopádně pokud jste si někdy pročítali materiály ze dne 20. dubna roku 1999 z města Columbine, tak vám scénář střelby ( střelba začíná v knihovně, bomby v jídelně... ) včetně prostorů školy přijdou velmi povědomé. Rád bych tento film doporučil i mému širokému okolí, ale z důvodu první věty co jsem napsal, si tento film nechám hezky pro sebe jako takový my little secret pleasure... ()
Námět na zápletku má film dobrý (šikana ve škole), ovšem film je natočen až s příliš velkým odstupem, jakoby domácí kamerou se pořád někomu díváte na záda, bez nějakých hlubších dialogů. Raději se podívejte na estónský film Zkažená mládež z roku 2007. ()
Gus Van Sant dává příliš okatě najevo svou homosexuální orientaci, jiným slovy, nemůže si odpustit neukázat nějakou tu teplárnu, o což člověk co neni teplej zrovna nestojí, jinak je to ale dobrej filmař. Ve slonovi se nebál experimentovat a kamera tohodle filmu je nádherná, ono je to pak v působivym kontrastu, ta špína těch lidí v protikladu k tý kráse nebe, modři a bílých mraků. Ať žije umění! ()
Uff síla na druhou. Další stereotypní den anebo ne? Nepochopitelné zvěrstvo nejhrubšího zrna. No co, znuděná děcka se chtěj pobavit, zahrát si svojí oblíbenou počítačovou hru v reálu, zvýšit si sebevědomí nebo snad zaplašit své mindráky a ukázat světu, kdo jsou zač? Je to přeci tak jednoduché objednat si pořádnou zbraň a hned je z vás king, král světa. Mohl tomu vůbec někdo zabránit, jak můžem vědět, že se to nestane znova? Nemůžeme. Kamera je zde pouze v roli pozorovatele, názor si musí každý udělat sám. ()
Plně se ztotožňuji s hodnocením, které napsal „Lima“. Nic lepšího bych nevymyslel, protože film na mě působil stejně jako na něho. (Středa 03.03.2010) ()
Začínám van Santovi přicházet na chuť. Hraje si s divákem jako kočka s myší, uspává ho klouzavou kamerou a línou atmosférou střední školy - trapasů, hihňání, drobných hádek a klepů, zároveň ale z této "obyčejnosti" hněte čím dál tím dusivější pocit ohrožení a tragédie. Filmařina par excellence. ()
Jsem z toho trochu rozpačitý. Gus Van Santovi rozhodně nejde upřít originalita s jakou se popral s daným tématem, které až příliš svádí k patetickému citovému vydírání. Na druhou stranu, ten snímek je natočen tak chladným způsobem, že ve mně nedokázal vzbudit absolutně žádné emoce. Taktéž chování některých postav je krajně nelogické a nepůsobí věrohodně. (Např. chlapec jménem Benny, vidí před sebou šílence s puškou a klidně si k němu kráčí jakoby se nic nedělo). Za sympatické výkony neherců a vynechání srdceryvných scén však každopádně palec nahoru. Celkově Slon není špatný film, ale určitě to není podívaná pro každého. ()
Počujem hudbu. Žalospevnú polyfóniu zloženú z krokov na chodbách, tlmených ozvien a vzdialených výkrikov. Nie, tento film skutočne nie je "o deťoch", tzn. o ich psychológii. Nie je žurnalistickým pohľadom na danú tému, nechce ponúkať "informácie", nie je "absyntovkou" a nie je dokonca ani psychologickou prózou. Je poéziou, je hudbou, je pietnou spomienkou. Tento film je o echu duší, ktoré sa ukrývajú v škole, v stenách, v laviciach. Pomalé jazdy kráčajúce za hrdinami sú hudobnými témami, najskôr roztrieštenými, neskôr spojenými do jednej miestnosti, do jedného mohutného hluku. Svojou rezistenciou voči potrebám rozprávania, svojim zotrvávaním na miestach, kde sa to celé odohralo, zábery simulujú stav "akoby tie steny mohli hovoriť" a tie steny aj skutočne hovoria, či skôr spievajú. Stačí sa len započúvať. A aj pohľad na ne sprítomňuje tragédiu ako nejaký krvavý pomník. Akoby sa po chodbách už prechádzali len nejakí duchovia. Každý záber sa potom napĺňa zlým tušením a tragikou. Spôsob rozprávania osudy postáv schválne prepája, neviaže sa na individualitu, ale na celú komunitu a nie je tak len nejakou "fintičkou", či postmodernou hrou (prirovnanie k Tarantinovi je vyslovene retardované). V podstate zobrazuje celú túto drastickú udalosť práve ako akúsi neuchopiteľnú udalosť naplnenú neuchopiteľnými emóciami, pretože aj sama smrť je neuchopiteľná, nieto ešte masová vražda. Tým pádom vidíme istú nezaceliteľnú ruptúru, či trhlinu, ktorá zastihla jednotlivcov, komunitu, mesto, národ (pozri pomník na ostrove Utoya). Elephant vlastne zo samotnej školy vytvára pomník spievajúci žalospev nad hrobom detí a sprítomňujúci túto udalosť ako udalosť. P.S. Priamu a priznanú inšpiráciu pre film hľadajte v Tarrovom Satanskom tangu. ()
Vše vystihují uživatelé kleopatra, Lima. Zajímavě podaný snímek, který opravdu citově nevydírá, ale nenabízí skoro žádné emoce a postrádá i racionální chování. Zprvu se zdá odtažitý pohled na záda studentů geniálním nápadem, symbolizuje to, že obětí se může stát kdokoliv z nás. Prostředí školy mi přijde cizí (nikdo se neučí, všude to vypadá jak v obýváku, maximálně někdo debatuje, jinak školu můžete pouze tušit). Hold jiný kraj, jiný mrav. To by ale nevadilo, podkres klasické hudby a onen klid před bouří je sám o sobě mrazivý. Bohužel si nejsem jistá, zda podobný styl dokáže udržet pozornost diváka celých 75 minut. Na delší smysluplný rozhovor nenarazíte a tak můžete motivaci k takovému činu tušit jen ze zjednodušených a zkreslených náznaků. Na závěr přijde děsivé vyvrcholení, ve kterém ovšem postrádám uvěřitelnější chování studentů. Je to pojato opravdu spíš z pohledu šoku a zmatení, než nějakého reálného zděšení. K textu distributora. "Víc než sociopolitické souvislosti ho zajímá, co asi se dělo v myslích těch slušných a kultivovaných mládenců, kteří se rozhodli dát světu za vyučenou povražděním nevinných lidí a skoncovat s vlastním životem." Tak to jsem z filmu nevytušila. Spíš mi přijde, že film je podán jako umělecká rekonstrukce děsivé události. Bez nastolení otázek, bez vysvětlení, bez citového nátlaku, bez velkolepého konce plného krvavých stříkanců. Kultivované, mrazivé, odtažité. SPOILER - velmi povedené 5ti hvězdičkové scény: 1) začátek, 2) pohledy přes ramena studentů (jen by chtělo některé zkrátit), 3) zvracení dívek na WC, 4) hraní na klavír, 5) přebírání poštovního balíčku a jeho rozbalování (to vám padne čelist až na zem) Za některé nápadité scény 80% ()
Už druhý film od Santa, v němž je režisér spíš nezaujatým pozorovatelem události než jejím konstruktérem. A musím říct, že tato zdánlivě chladná a odtažitá metoda dokáže velmi solidně vyburcovat naše emoce a nechat nás prožít si přesně to, o co Gusovi šlo. Dlouhé jízdy kamery a snímání jednotlivých osudů, které se několikrát protnou, aby nakonec vyvrcholily v nevyhnutelné, počítačem inspirované vyvražďovačce na půde střední školy, zanechají diváka jako opařeného. Bravo pane Sant. Dokázal jste to již podruhé. Smůla pro vás, že nejdříve jsem viděl novější Paranoid Park, kde uplatňujete tutu metodu v pozměněné a možná důslednější a intimnější formě, a tudíž pro mě Elephant nebyl až takovým překvapením. Ale i tak jsou to sakra dobré čtyři hvězdičky, ne-li čyři a půl. ()
Krátce po shlédnutí jsem byl ochoten dát slabší čtyři hvězdy, ale pak se mi to v hlavě rozkládalo a rozkládalo, až se mi to nakonec úplně rozleželo. Nejenže to je režisérsky silně nezvládnuté - to nehodlám rozebírat, protože to přesně vystihl už LIma - ale já jsem si uvědomil, a chvíli mi to trvalo, že Gus Van Sant vlastně svým pojetím columbinské tragédie spáchal přesně to, čemu se zřejmě chtěl vyhnout. Chtěl zřejmě natočit výpověď nezaujatou, neemocionální, studenou, podanou s odstupem a s úctou k padlým, jenže nakonec mu z toho vylezla sebestředná pozérská manýristická nechutně přestylizovaná hříčka, která strašlivý incident spíše zneužívá, aby se předvedla, jaká je cool, což u mě sráží hodnocení minimálně o dvě hvězdy dolů. Sorry Gusi, ale ty pětiminutové záběry kráčejících studentů nebo plujících mraků, to je trapné, stupidní a navíc kýč jako Brno. Takže furt čekám na to, až mi někdo pořádně vysvětlí, co se tam hergot vlastně stalo. ()
Formálně zajímavý pohled filmaře na jeden (ne)obyčejný den na jedné americké střední škole...Kamera tu a tam spočine na studentech, jen tak mimochodem je nechá projít po dlouhé prosluněné chodbě, sem tam zachytí (ne)náhodný rozhovor a nic nenapovídá, že se blíží strašná tragédie...Nejvíce asi zamrazí, když pošťák doručí mládenci domů jen tak oproti podpisu objednanou zbraň z internetového obchodu...Film, který se vám bude buď líbit anebo budete zklamáni. ()
Gus Van Sant je majster pomalého tempa, čo mi zvyčajne neprekáža ale tuto mi to tak úplne nesadlo.. Rozmýšľal som v polovičke medzi 2/3* ale ten perfektný a hlavne nečakaný koniec. kde všetko do seba zapadlo, tak chladný záver ale hoci bez štipku emócií sa nevidí každý deň. Najhoršie je to, že znázornenie masakru na Škole Columbine zachytáva reálne psychické pochody týchto šikanovaných žiakov. Podarený kúsok ()
Nie len výborný upgrade filmu z roku 89, ale najmä majstrovské dielo z tej sorty uvedomelých nezávislých amerických filmov ako bol napr. aj Korineho Gummo. Od toho je síce formálne výrazne jednoduchší, rovnako však zachytáva znepokojujúceho genia loci amerického malomesta, čohosi temného, čo medzi ľuďmi drieme. Cítime tlak, úzkosť a nenachádzame slová ktorými by sme ju pomenovali. Van Sant nám dáva náznaky odpovedí, ale spojiť do komplexného celku si ich musí divák sám, ak má na to odvahu. Videl som to znova po rokoch a znova mi to vyrazilo dych. Geniálne vo svojej jednoduchosti. ()
Aktuální téma nezachrání snímek od přílišné křečovité snahy "podat to jinak", umělečtěji, nezúčastněně. Snad každý tuší, co se odehraje, tudíž se žádné překvapení nekoná, dlouhé expozice sice ukáží poklidný chod americké střední školy, ale i tak se kamera motá prakticky jen po chodbách, jídelně a knihovně, lehce načtává charaktery školáků, ale ne tolik, aby diváka zasáhl tragický závěr. Ano, člověk si uvědomí onu tragédii, ale jen těžko pochopí vnitřní motivace násilníků, velmi zkratkovité naznačení jejich outsiderství a obliby v násilných počítačových hrách nestačí. Dle mého film zůstal na půli cesty, působí sice neotřele, v podtstatě ani nenudí, ale nezapůsobí tak, jak by měl, nezasáhne. ()
Jeden z těch mála filmů, kdy jsem po skončení koukal hodiny do zdi ve velmi zvláštním psychickém rozpoložení. Já prostě nevím, co bych vytknul a velmi obdivuju, že někdo dokáže zpracovat podobnou událost, tak po svém a přitom opravdově. Neříkám to jako výsměch či útok vůči lidem, kteří zaujímají k Elephantovi jiný postoj, ale pokud si z tohoto filmu někdo nedokázal odnést, co jsem si odnesl já, tak mi je to docela líto. ()
Reklama