Réžia:
Alfred VohrerScenár:
Herbert ReineckerKamera:
Karl LöbHudba:
Peter ThomasHrajú:
Günther Stoll, Ilse Pagé, Eddi Arent, Suzanne Roquette, Siegfried Schürenberg, Agnes Windeck, Hubert von Meyerinck, Karin Field, Kurt Waitzmann (viac)Obsahy(1)
První barevná wallaceovka v dlouhé řadě západoněmecké produkce. Sir John a inspektor Hopkins ze Scotland Yardu řeší záhadné vraždy dívek v okolí hradu Castelwood, který patří manželům Perkinsonovým. Lady Perkinsonová poskytuje zámek k převýchově padlých dívek, mezi nimž působí reverend David a hrbatý zřízenec. Do útulku je unesena i americká dívka Wanda Mervillová, která má dědit značnou částku. Některé ženy odtud se objevují v klubu Mekka v nechvalně proslulé londýnské čtvrti Soho. (Mariin)
(viac)Videá (1)
Recenzie (8)
26. "wallaceovka" tentokrát pod vedením skúseného režiséra Alfreda Vohrera a agresívnej hudby Petra Thomasa má v sebe zopár prekvapení, azda tá najväčšia je, že Eddi Arent si strihol zápornú postavu. Na rozveselenie je tu opäť sir John ( Siegfried Schürenberg ) a na utrpenie toporný výkon inšpektora Hopkinsa ( Günther Stoll ). Nejedná sa o žiadny zázrak, navzdory pekných žien a rýchleho tempa ide o priemernú záležitosť. Ako milovník sfilmovaných románov Edgara Wallaceho som však neodolal - na zámku Castlewood sídli rodina Perkinsovcov, starý pán sa hraje s maketami tankov na slávnu bitku pri Tobruku a jeho pani zriadila ústav pre mladé ženy, ktoré mali do činenie zo zákonom. Dievčatá sú však zneužívané, o čom pani zámku netuší. Keď je na ulici zaškrtená hrbáčom jedna žena, sir John a inšpektor Hopkins sa pustia do vyšetrovania... ()
Tentokrát již barevná wallaceovka se špatným, překombinovaným scénářem. Homosexuální Vohrer sem sice nacpal všechny možná komerční lákadla (skupina spoře oděných vězněných dívek, odporný hrbáč, komický sir John, bordel, tajné vchody, přestřelky, škrcení, proradný reverend...), ale jako celek se rozhodně nejedná o nějaké nadprůměrné dílo v dlouhé řadě tohoto brakového žánru pro chvíle oddechu. Zápletka se zdá příliš roztříštěná mezi množství postav. Ovšem jako vždy výborná, odvážná hudba Petera Thomase toto dílko do značné míry zachraňuje před odsouzením k odpadkovému koši... ()
Originální název filmu, s nímž byl uveden do distribuce, je "Der Bucklige von Soho". Obsahuje všechny ingredience, s nímž A. Vohrer, H. Reinl, H. Phillipp , H. Ashley a další chrlili v 60. letech min. století přepisy Wallaceových krimi románů, z nichž řada byla uvedena v čs. kinech (i v ČST) a (skoro) všechny v rakouské televizi ORF. Eddie Arent (jako reverend David) tentokrát zklamal... ()
Alfred Vohrer byl jedním z neplodnějších režisérů, který zpracovával Wallacovy příběhy. Když byly tyto detektivky na vrcholu, Vohrer točil i 3 za rok. A The Hunchback of Soho tím dle mého názoru velice trpí. Vše je odfláklé, děj je místy zmatený, na všechno se hrozně spěchá. Atmosféra je nulová, pointa nezajímavá, mysteriozní stránka filmu úplně chybí a tak nějak mi bylo celkem jedno, jak to dopadne. Inu, jak jsem se už přesvědčil v Hexerovi nebo Creature with the blue hand, Vohrer byl jen druhá liga proti Reinlovi. Takhle by Wallacovky neměly být točeny! 2,5 * ()
Německý snímek „Der Bucklige von Soho“ si na horor ani moc nehraje, i když vraždy zde znázorněny jsou, tedy ve velmi decentním podání, ač v minulosti jistě mohly někomu nějakou jemnou psychickou újmu způsobit. Přece jen je útok na mladé dámy od neznámého muže nadále znepokojivý. V konečném důsledku se ale stále více jedná o detektivní komedii než o film s hororovými prvky. ()
Galéria (36)
Fotka © Constantin Film
![The Hunchback of Soho - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/904/160904063_35df92.jpg)
Reklama