Réžia:
Léa MysiusKamera:
Paul GuilhaumeHudba:
Florencia Di ConcilioHrajú:
Adèle Exarchopoulos, Daphne Patakia, Noée Abita, Patrick Bouchitey, Moustapha Mbengue, Swala Emati, Sally Dramé, Hugo Dillon, Antonia Buresi (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Malá Vicky žije v alpském městečku se svou milovanou maminkou Joanne. Když do Vickina domu přijede na návštěvu její tajemná teta Julia, začne Vicky pomocí svých nadpřirozených schopností rozkrývat dramatickou rodinnou minulost. A zjišťuje, že stačilo málo, a nemusela se vůbec narodit. Mysteriózní snímek o cestování v čase, dávných láskách a rodinných tajemstvích mistrně balancuje mezi žánry queer romance, fantasy a hororu a v životní roli představuje hvězdu evropského filmu Adèle Exarchopoulos. (Queer Kino)
(viac)Recenzie (28)
Adèle je strašná raketa, ale už by sa ozaj mohla na to vyjebať hrať furt len otravné lezby v podradných woke kokotinách a zobrať niečo poriadne, inak si ju každý zafixuje ako tú, čo vie len lízať škatule. Ale ok, už keď trebalo zas natočiť niečo teplé od progresívnych žabožrútov, tak si aspoň mohli dať viac záležať. Minimálne s príbehom, ktorý tu je nevysvetlený, zmätočný a dosť biedne podaný a určite s obsadením. Minimálne tej čiernej polovice. Tak odporné xichty som už pekne dlho nevidel. Dokonca aj na čmoudov a to už je čo povedať. ()
Komentář obsahuje spoiler. Tyjo, já bych fakt rád viděl seriózně hororově zpracovanej námět, jak dítě z budoucnosti terorizuje v minulosti homosexuální partnery svých rodičů, aby dostalo šanci se narodit! To by mělo fakt potenciál. Bohužel tento motiv je v Pěti ďáblech jen lehce naťuknut a nikdy nedojde plnohodnotného naplnění. Film je ve výsledku málo žánrový a fantaskní na to, aby mě uspokojil jako žánrovka, ale zároveň příliš fantaskní a ulítlý na to, abych jej bral jako vážně míněné drama a napojil jsem se na postavy. (56th KVIFF) ()
Pět ďáblů je vlastně docela bejkárna. V jednu chvíli se to tváří jako hororové drama, nakonec to sklouzne do jakéhosi podivně romantického filmu. Mysteriozní linka je v tomhle provedení spíš jedno velké WTF, co po nějakém hlubším rozebrání nedává moc smysl. Nedá se tomu upřít hezká kamera a působivé scenérie a Adèle Exarchopoulos uhrančivá v obou polohách, jako sexy gymnastka i jako matka od rodiny. ()
Pět ďáblů lze číst jako metaforu o šestém smyslu dětí, které jsou schopné vycítit věci, jež dospělým zůstávají skryté, i jako zamyšlení nad zacyklenými lidskými vztahy, jež nelze racionálně zkrotit. Můžeme si s partnerem pořídit dítě, které nadevše milujeme, ale to ještě neznamená, že jsme si vzájemně souzeni a musíme spolu zůstat až do smrti. Film sice stylisticky nevybočuje k experimentům, které představa časových návratů vyvolaných čichovými reakcemi přivolává, ale podává vtahující příběh jedné zdánlivě obyčejné rodiny, jejíž členové dostávají díky lehce fantaskním událostem druhou šanci. Závěr je interpretačně bohatý a Léa Mysius pracuje s nadpřirozenými motivy i humornými vložkami zcela přirozeně a účelně… Byl jsem po celou dobu příjemně vtažen a zdaleka ne jen zásluhou Adèle Exarchopoulos, do níž jsem se zase jednou po Životu Adele stačil pětkrát zamilovat a třikrát jí propadnout. Zraje jako víno. ()
Ač jsem to příliš nečekal tak mě to sedlo. Dobře natočený a ještě líp zahraný. Má to sice takový pomalejší(nenudící) tempo ale za to celkem originální námět. Celkem ale chápu, že to nemusí sednout každýmu. Za mě lepší 3hvězdy. ()
Adèle Exarchopoulos mám rád a o tomhle filmu jsem věděl z jejího Instagramu ještě dřív, než jsem zjistil, že poběží ve Varech, v jehož letošní bídné nabídce to byl jeden z mála filmů, jenž jsem měl skutečně chuť vidět - abych nakonec stejně otráveně zjistil, že zas takový zázrak to není, a spíš to šlo mimo mě. Necelých 100 minut délky mi přišlo ještě únosných a na Adèle Exarchopoulos se kouká jako vždy více než dobře, ale to, se dělo kolem její dcery, mi bylo spíše protivné, a v některých momentech jsem to asi nepochopil. Režisérčin celovečerní debut mě před 4 lety oslovil víc. ()
Pět ďáblů jsou chytlavou žánrovou podívanou a v námětu rozhodně bylo našlápnuto i na solidní a osudový thriller, ale skončilo to bohužel někde na půl cesty, jak kdyby tvůrci zahodili vyšší ambice a spokojili se s bezpečnými mantinely rodinného melodramatu. Jinými slovy, místo toho aby to ve finále pořádně udeřilo na všechny struny, spíše to potichoučku vyšumí do prázdna. A je to dost škoda. [KVIFF 2022] ()
Exarchopoulos nikdy nepremárni príležitosť trochu sa pred kamerou polesbiť, hlavne, že to má mušľu a aspoň trochu sa podobá na antropoida. Film obsahuje malé intrigy, ktorých koncept sa nikdy nenaplní. Mieša žánre ako barman šejkrom a nakoniec je z toho málo šťastná melodráma. Názov filmu neodkazuje na príbeh, ale na jazero, pri ktorom hlavné postavy žijú a tých je presne 5, takže v tom je istá paralela. ()
Chytré a neskutečně originální, místy možná zbytečně pomalé, ale dobře vystavěné a zahrané. ()
Zvláštní film se zvláštními postavami. Čekala bych více thrillerových a hororových prvků, místo toho jsem dostala rodinné drama o šikanované dceři a matce s kostlivcem ve skříni, které mě bohužel kvůli zmiňované nesympatičnosti postav vůbec neuchvátilo. Konec vyzněl do prázdna a taky nemám ráda, když se během celého filmu nedozvím odůvodnění názvu filmu, chm. ()
Tohle mě bavilo. Opět ženská režie, která se snaží do příběhu přinést originalitu. On je to příběh sice nadmíru prapodivný, člověk moc neví, co se na něj chystá, ale právě ta atmosféra, nejistota a občas poměrně nepříjemné scény, navíc s prvky mysteriózna si mě prostě získalo. Už jen úvodní, titulkový soundtrack od Soap&Skin, který už poslouchám ve svých sluchátkách několik let, bylo znamením, že tenhle kousek mi sedne. Umím si ale představit, že dost lidem to nesedne. Je to taková docela specifická, hůře uchopitelná látka, ale koneckonců se tu řeší hlavně vztahy a krize identity, takže nic, co by lidi nemohli strávit. KVIFF 2022 ()
Pět ďáblů je název plaveckýho centra, to jen pro ty, co čekají horor. Já bych film označil jako podivný psychodrama, ale to nadpřirozeno tam rozhodně hraje roli. Příběh mě zaujal hned od začátku, navíc v lokalitě francouzských Alp, u mě spokojenost. ()
[KVIFF 2022] Takový nenápadný filmík, který ale dost originálně pojímá téma, které tu je už dlouho stejně jako s motivy. Od prvního obratu už nějak vím, kam film asi bude směřovat, ale tvůrci alespoň dokážou překvapit samotným koncem, který není v roli onoho předpokladu. Jinak dobře natočeno v hezké lokalitě bez potřeb rozumovat. Podařené. ()
Dievčatko s vlasmi ako niečo medzi čiernou cukrovou vatou a hajzlovou kefou má lepší čuch ako lovecký pes. Naučila by som ju hľadať hľuzovky. Okrem iného čarodejnica. Neznáša otcovu sestru a nie je spokojná s tým, že maminka je lesba. Takže usilovne varí havrany a ští do lektvárov. Pomocou toho vidí do minulosti, takže sa dozvie, čo za motanica sa tam diala. Nakoniec vysvitne, že zatiaľ čo ona vidí do minulosti, jej teta videla do budúcnosti, proste taká motanica. Ale celkom fajn a hudba k tomu sadla, ale bolo jej tam na môj vkus priveľa. ()
Kombinace moderní vztahovky a vizuálního mysteriózního thrilleru. S tim, že Adele Exarchopoulos byla jednoznačně herečka s největším charismatem (ehm) ve Varech, je to za mě vrchol letošního ročníku. Napočítáte ve filmu všech pět ďáblů? #kviff56 (85%) ()
Příběh je trochu nedotažený a nekonzistentní, ale ta holčička nadaná okultními schopnostmi byla skvělá. Vymisťování do astrálu prostřednictvím čichového podnětu je dnes už obsolentní praktikou, ale sem tam to ještě někdo umí. Nechyběla ani bájná bytost (pyromanická lesba). Kdyby si filmoví tvůrci trochu víc pohráli se scénářem, mohl to být znamenitý film. ()
Žánrový mix dramatu lízlého hororovými prvky a ikdyž je to docela těžce psychologické a fantaskní ( a trochu i sportovní) tak to rozhodně zaujalo. Adèle Exarchopoulos (nar. 1993,) výborná a dobře se na ní kouká, sice ta holčičí romantika není tak odvážná jako v Život Adèle (2013), ale jak říkám, prostě zajímavé. ()
Fanoušci fantasy přijdou zkrátka. Fantasy je to jen proto, abychom se dozvěděli co se skutečně odehrálo před "x" lety, když se pomocí nadpřirozených schopností Vicky dovídáme o skutečných vztazích a sexuální orientaci všech čtyř hlavních postav. Nedávno jsem četl velmi kritický článek. Prý jsme na ČSFD rasističtí, xenofóbní, homofóbní a kdoví jak ještě fóbní. Je to z velké části pravda, ale tu nechuť k jinak sexuálně orientovaným a jinak zbarveným lidem "vyrobili" tvůrci filmů z větší části sami. Proč musím být v každém druhé filmu řešena problematika LGBT a multi-kulti vztahy? Já absolutně proti jinak sexuálně orientovaným a tmavým lidem nic nemám, ale poslední dobou se okatě prosazují právě tyto menšiny, takže to vypadá, že to jsou spíš většiny. Až bude natočen film o otrocích a otrokářích v Americe a černoši budou hrát otrokáře a bílí otroky, přestanu se tím zabývat. Vždyť co herec jako herec, ne? Pak mi přestane vadit, že černí hrají britské aristokraty. ()
Negri, lesby, cuchani k vecem.. nechapu,picovina.. vratte mi 90min zivota zpatky ()
Asi bude spoiler...no fakt supr - porodit si dítě, aby mě terorizovalo v minulosti. Ale jinak pěkně poskládáno. [iVysílání ČT: LGTBQ+] ()
Reklama