Réžia:
Alain ResnaisScenár:
Jean GruaultKamera:
Sacha ViernyHudba:
Arié DzierlatkaHrajú:
Gérard Depardieu, Nicole Garcia, Pierre Arditi, Marie Dubois, Geneviève Mnich, Catherine Frot, Brigitte Roüan, Héléna Manson, Jean Dasté, Alexandre Rignault (viac)Obsahy(1)
Renaisův film Můj strýček z Ameriky je věnován Henrimu Laboritovi, vědci, zabývajícímu se behaviorismem, který vychází z těchto tezí: "Pro bytost je jediným důvodem bytí být, to znamená udržet si svou strukturu, udržet se při životě, bez toho není bytí." Do tohoto dokumentárního rámce, v němž Laborit prezentuje a laboratorně dokládá své ideje, Resnais začleňuje osudy tří fiktivních postav, přičemž každá z nich reprezentuje jiný společenský kontext. Vzniká tak dialog různých "textů", který rozšiřuje možné pohledy na skutečnost.
Osudová setkání. Ctižádostivý Jean, původem z měšťanské rodiny, pracuje jako ředitel zpravodajství velkého rádia. Opustí svou ženu a děti kvůli Janine, mladé herečce, jejíž rodiče jsou přesvědčení komunisté. Jejich vztah ale skončí dva roky poté a Janine odchází na venkov, kde pracuje jako návrhářka... Tam se setká s ředitelem textilky Reném, který pochází z venkovské katolické rodiny. Do příběhů vstupuje ve své vlastní roli biolog Henri Laborit, který na základě pokusů na krysách vysvětluje určité zákonitosti lidského chování. Boj, útěk nebo zábrany, každý reaguje podle primárních podnětů.
Film je ověnčen mnoha mezinárodními cenami, na MFF v Cannes 1980 získal snímek Velkou cenu poroty a cenu FIPRESCI.
(oficiálny text distribútora)
Recenzie (28)
Váhal jsem mezi 3 a 4. Trochu nezáživný úvod filmu, prosyceného prostřihy s Gabinem či Maraisem, se postupně překoná zajímavými myšlenkami a příměry; ale stopáž by opravdu mohla být kratší... ()
Na to, že moc francouzskou tvorbu nemusím, tenhle snímek mě celkem zaujal a utkvěl mi v hlavě na dost dlouhou dobu. Řekl bych, že se drží celkem slušné pozice nad průměrem, ale procentuální hodnocení za sebe musím srazit za až zbytečně dlouhou stopáž, což ve většině případů nemám rád a na čemž se v dosti velké míře podepsal i velice chaotický styl celého provedení, kde měl i soustředěný člověk problém se neztratit a zůstat v obraze. 70%. ()
Docela síla. Trvalo mi se do filmu vpravit, ale zhruba ve třetině se povedlo a mám díky nevšednímu pojetí celkem intenzivní zážitek. Bohužel, ne všechno jsem stačila pobrat, správně pochopit, a tak si snímek časem zopáknu. Každopádně, už ted' mám dost nad čím přemýšlet... ()
Můj nejoblíbenější Resnais. Jeho filmy jsou opravdu neobvyklé, ale čím více do nich pronikám, tím je mám raději. Ve "Strýčkovi" je umně spojen příběh několika postav, jejichž osudy se protnou, s dokumentem o chování zvířat a lidí a navrch ještě se záběry ze starých francouzských filmů (s Gabinem a Maraisem). Pro průměrného diváka těžko stravitelné, ale pro mě je to doslova lahůdka. ()
80 % (Ci 12/2007, str. 109) ()
TAK zvláštní, tak zajímavě zvláštní. Snad i divné, ale vydrží v hlavě dlouho. ()
Reklama