Réžia:
Maurice PialatScenár:
Maurice PialatKamera:
Willy KurantHudba:
Henri DutilleuxHrajú:
Gérard Depardieu, Sandrine Bonnaire, Maurice Pialat, Jean-Christophe Bouvet, Frédéric Auburtin, Claude Berri, Sylvie Pialat, Yann Dedet, Françoise DisleObsahy(2)
Oddaný mladý kňaz Donissan žije svoj život v odriekaní a modlitbách a zároveň sa snaží zachrániť dušu mladej tehotnej Mouchette, ktorá zavraždila svojho milenca. Musí však pri tom čeliť pokušeniu a úskokom zo strany Satana. Adaptácia literárnej predlohy Georgesa Bernanosa získala Zlatú palmu na Medzinárodnom filmovom festivale v Cannes. (STV)
(viac)Videá (2)
Recenzie (33)
Je fajn vidieť znova minimalistický francúzsky film bez dôrazu na dej v bressonovskom štýle 50. rokov. Všetko sa odohráva v dušiach a mysliach protagonistov, ich trýznenie je hýbateľom filmu. Lenže mňa by Pod slnkom satanovým zaujalo asi viac vo forme divadelnej hry. Alebo som ho mal vidieť v aspoň v kine. Donissan sa na rozdiel od "vidieckeho farára" s okolím rozpráva, je interaktívny, avšak jeho utrpenie je rovnaké. No že je náš svet v područí Satana, to je myslím každému jasné, lenže tým Satanom sme my, ľudia. Asi preto ma nedokážu podobné sebatrýznivé a na Boha orientované filmy naplno zaujať. Jednoducho nie je koho metafyzického obviňovať, obviňujme samých seba. I v prípade, že existuje. ()
Trýznenie duše a postupný vnútorný rozklad pochybujúceho kňaza, materiálneho i duchovného sveta. Extrémne depresívny ponor do spojenej vízie Pialata a Bernarosa, ktorý vyťahuje na povrch len to najhoršie, pretože toho dobrého už niet. Hlboko duchovný a transcendentálny, obnažujúco metafyzický, a pritom tak fyzický, dotýkajúci sa prízemných dejov a tém. Dekonštruktívne psycho, ktoré pomaly vyberá myseľ diváka a po malých kúskoch ju drví na prach. Drtivý a uhrančivo minimalistický Depardieu i Sandrine Bonnaire ako žena, ktorá zabila. Mimoriadne prínosný film pre duševných masochistov. Doteraz mi z neho behá mráz po chrbte. Čo je Boh? Čo je Satan? Čo je dobro a zlo? Je hriech skutočne všade a niet pred ním úniku? Ani chvíľami neprebleskne lúč svetla ťaživou a nepreniknuteľnou temnotou. Film, ktorý dusí, škrtí a nepoľavuje. 90% ()
Drama vystavěné v několika delších scénách je silné a srozumitelné. Gérard Depardieu si s rolí kněze poradil velmi dobře, v současnosti jsem ho už bohužel viděl se vyskytovat ve spoustě strašných blbostí, takže mne to málem překvapilo. Maurice Pialat ani tentokrát nenatočil akční film, takže pouze pro znalé či vstřícně naladěné diváky. ()
Ani po 93 minutách Pialatova filmu netuším, jestli existuje ráj. Ale že existuje peklo, o tom vůbec nepochybuji. Pociťoval jsem ho každou minutu, kterou jsem s tímhle výtvorem strávil, a hluboce, opravdu hluboce, toho lituji. Gérard Depardieu z doby, kdy byl ještě v kondici a v podstatě na vrcholu tvůrčí dráhy, Sandrine Bonnaire ve věku, kdy člověk chápe, proč se stala miláčkem francouzských režisérů, a za ty dva je jedna hvězdička. To ostatní mluví v jiné řeči, které sice místy rozumím, ale ta místa mě štvou ještě víc než zbytek. Sandrine se v jedné scéně, kde se střetne s Gérardem, říká, že si nemají co říct. O filmu a mé maličkosti platí totéž. Celkový dojem: 20 %. ()
Spirituálna cesta človeka za duševnou obrodou alebo jeho duševný rozklad v spojení s tragédiou života? Inteligentný, ale pre bežného diváka pomerne náročný film, plný dlhých dialógov a zložito vytváraných myšlienok. To všetko dohromady spolu so všadeprítomnou pochmúrnou, šedivou atmosférou vo mne vzbudilo pocit dusivého, mysteriózneho tajomna, ktoré vo filmoch vídam iba zriedka, a to sa cení. 80/100 ()
Galéria (26)
Zaujímavosti (3)
- Snímek byl natočen na motivy stejnojmenného románu George Barnanose z roku 1923. (Terva)
- Natáčení probíhalo ve Francii v lokalitě Pas-de-Calais. (Terva)
- Ocenění: MFF v Cannes ´87 (Francie): Zlatá Palma. César Awards ´88 (Francie): Nominace na ceny pro nejlepší herce (Gérard Depardieu, Sandrine Bonnaire), pro nejlepšího režiséra, za nejlepší film, za nejlepší kameru, za nejlepší střih a za nejlepší plakát k filmu. (HOODY)
Reklama