Réžia:
Bobby FarrellyKamera:
C. Kim MilesHudba:
Michael FrantiHrajú:
Woody Harrelson, Kaitlin Olson, Ernie Hudson, Cheech Marin, Matt Cook, Jacob Blair, Alicia Johnston, Stephanie Sy, Madison Tevlin, Joshua Felder (viac)VOD (2)
Obsahy(1)
Bývalý basketbalový tréner nižšej ligy Marcus Marakovich (Woody Harrelson) má súdom nariadené riadiť tím hráčov s mentálnym postihnutím. Čoskoro si uvedomí, že napriek svojim pochybnostiam môže tento tím spoločne zájsť ďalej než si kedy predstavovali. (Arsenal83)
Videá (1)
Recenzie (30)
Príjemný pohodový športový film, ktorý síce neprináša absolútne nič nové (že je to remake som netušil, ale ani ma to neprekvapuje) a je plný klišé, ale jak plynula stopáž, tak znova všetky zafungovali a nakoniec som bol rád, že sa ten nie až tak veľký parchant tréner polepšil a všetky postavy nakoniec došli k svojmu vysnívanému happyendu (vrátane šoumena, ktorý sa nakoniec trafil, pokiaľ ste nevynechali záverečné titulky). Prekvapivo sa režisér nechutných komédií Farrelly krotil a až na jednu scénu so zvracaním, to bolo v pohode. Predsalen sa ale prvá polovica filmu rozbiehala pomalšie a dúfal som, že to bude vtipnejšie. Priestor pre niečo intenzívnejšie tu evidentne bol. Podľa hodnotení je na to originál lepšie. Takže pre divákov originálu je remake asi zbytočný, ale pre ostatných (hlavne fanúšikov Harrelsona) to je povinná príjemná jazda. A downiaci boli ako vždy roztomilí. 7/10. ()
Mám pro bratry Farrellyovy slabost. Už když nám hned napoprvé nadělili Blbého a blbějšího tak se jednalo o lásku na první pohled. Myslím že nás posledních 20 let nikdo nedokázal zásobovat trapnějším a přitom stále ještě vtipným humorem než oni. Jenže se rozpadli. Peter šel točil ambiciózní podívanou a o Bobbym nebylo dlouho slyšet. Až doteď.... a musím říct, že to tam pořád ještě je. Taková ta vlídnost k outisiderům společnosti, kterých by se každý snob štítil . Tentokráte se tedy pohybujeme v prostředí mentálně postižených, které baví basketbal. Na scénu přichází Woody Harrelson (toho herce opravdu můžu) a nuda to rozhodně není. Samozřejmě je to opět zbytečně dlouhé, mohlo to být lepší atd. Jenže mě to prostě stačilo. 60% PS: Příští film Bobbyho Farrellyho si klidně dám s chutí znovu. ()
Děj je moc hezký, milý. Ale trochu mi scházelo sžívání se s týmem. Nebylo znát ani na začátku že Woody přišel trénovat za trest. Hned se s týmem sžil a bral to vážně, i když neměl s lidmi s postižením žádné zkušenosti. Zkrátka mi tam chyběly takový ty klasický klišé který já miluju. Jen za to nedávám plný počet. Jinak velice příjemný, pohodový sportovní film, se skvělým Harrelsonem. ()
Upřímně, mě se příliš do tohoto snímku nechtělo. Jednak Bobby Farrelly už dlouho není ve formě jako na začátku své kariéry, kdy řádili se svým bráchou v jejich komediích jako ze řetězu utržení šílenci, jednak jsem se obával opravdu šíleně tuctové a předvídatelné zápletky s hromadou nudného klišé a jednak vzhledem k tématu týkajícího se mentálně postižených spoluobčanů jsem se velice obával nucených sentimentálních scén, kýčovitých emocí a nonstop vyděračské dramatizace. Nic z toho se ovšem kupodivu nestalo a Šampióni jsou naprostou peckou, která. Mě doslova nadchnula. Celá ta zápletka tedy sice není nikterak nápaditá a nepřináší nic neobvyklého, či překvapivého, v tomto případ to ovšem vůbec nevadí, jelikož zde tento jemný nedostatek dokázali tvůrci nahradit tolika jinými výraznými prvky, že mi ve výsledku ona zápletka vlastně vyhovovala možná víc, než kdyby tam tvůrci vymýšleli nějaké neobvyklé kotrmelce. Především mě doslova nadchnuly veškeré postavy, které jsou vesměs sympatické, výrazné a s prominutím vážně kurevsky zábavné, samozřejmě na čele s osvědčeným Woody Harrelsonem a neskutečně sexy Kaitlin Olson. Další velmi příjemný prvek mi přinesl přítomný použitý humor, který je vkusný, neskutečně funkční a častokrát i nápaditý, prostě všechny vtípky jsou úderné a fakt zábavné, což je pecka. Za funkční musím též překvapivě označit i emoce, které jsou silné, působivé a hlavně přesvědčivé, bez nějakého zbytečného a hloupého tlačení na pilu, a doslova mě šokovali i samotné basketbalové zápasy, které i přes fakt, že jsou hráči postižení lidé, tak působí efektně a přesvědčivě. A jelikož i závěr dokáže přes svou předvídatelnost perfektně dojmout a bavit, tak musím jen zopakovat, že mé velmi nečekané nadšení z této podívané nebere konce a všem jí musím i přes veškeré obavy jen doporučit. ()
klasický příběh o tom jak jeden looser dostane za trest na starost trénink jiných looserů, aby si k sobě následně hledali a našli cestu o on si uvědomil co je důležité. Champions jsou v jádru hodně feel good sportovní komedie/drama, které sice jede podle šablony, ale nepřijde mi, že se Farrelly snažil o něco víc. Škoda zbytečně přetažené stopáže, protože jinak bych klidně šel i na čtyři,,,60% ()
Reklama