Réžia:
Jiří AdamecScenár:
Jiří ChalupaKamera:
Antonín KovácsHudba:
Jaroslav UhlířHrajú:
Vladimír Menšík, Ivana Andrlová, Jiřina Bohdalová, Jan Kaněra, Jan Čenský, Jiří Lábus, Roman Skamene, Bohuslav Čáp, Laďka Kozderková, Anna Wetlinská (viac)Obsahy(1)
Legendární pohádka s oblíbenými písničkami Z. Svěráka a J. Uhlíře, které už zlidověly. Dnes již patří do zlatého fondu České televize. Dělání, dělání, všechny smutky zahání, dělání je lék. Zatímco: Statistika nuda je, má však cenné údaje, neklesejme na mysli, ona nám to vyčíslí. A taky: Hlupáku, najdu tě, tváříš se nadutě… Jestli vám tyto slogany a písničky nic neříkají, tak to jste opravdu ještě nikdy neviděli pohádku Princové jsou na draka. Teď už ale pojďme nahlédnout společně do pokoje malého Martina (J. Kaněra). Maminka (J. Bohdalová) synům oznámí, že budou mít nového tátu, a Martinovi se v noci zdá pohádkový sen o království, které je ohroženo zlým drakem. Naštěstí je tu ale právě chytrý Martin, který má pohádky doslova v malíčku. Poradí králi (V. Menšík), jak na draka – chtělo by to Honzu… Honza (J. Čenský) postaví pevnou zeď, zbaví království nebezpečného draka, zamiluje se do princezny (I. Andrlová) a všichni budou šťastni… (Česká televize)
(viac)Recenzie (263)
Nejkultovější kult všech kultů, který nikdo nikdy nemůže zapomenout. ()
Hodně známá pohádka, kterou proslavila hlavně písnička při stavění oné zdi, kdy zamilovaný páreček přimíchával do malty vajíčka. ()
Na tu dobu vzniku skoro až nadčasové. Ale hodně tady samozřejmě pomáhají ty písničky, které z toho dělají ten nejlepší český televizní muzikál. ()
Písničky dua Svěráka a Uhlíře svým nápadem sice opravdu zaujmou, bohužel ale těžce pokulhává jejich zpracování. Princové jsou na draka pro mě totiž představují absolutní špici ve falešném zpěvu. Předčí dokonce i nejeden živák ne zrovna nadaných interpretů... Celkově 55 %. ()
Zábavná studiovka ČST s uvolněnou atmosférou a zlidovělými písněmi. Jako kluk se mi to náramně líbilo, po mnoha letech taktéž. Ivana Andrlová patří do klubu nejlepších pohádkových princezen - je miloučká. ()
Předně musím podotknout, že nesnáším atelierové pohádky, kterých v 80tých letech vzniklo nějak moc. Charakteristickým jevem těchto "pohádek", je podivné nereálné prostředí, divný herci, divný příběh a celé je to takové nějaké divné. Ale tato pohádka, je světlou vyjímkou. Určitě je to zapříčiněno skvělým Menšíkem a výborně napsanou a otextovanou hudbou zaručené dvojky Svěrák-Uhlíř. Ano dámy a pánové, tohle se skutečně povedlo a potvrzuje staré rčení, že vyjímka potvrzuje pravidlo. Tzn. že jiné ateliérovky radši ne. ()
Celá pohádka je tak trochu na draka. Vydím v tom nějakou kýčovitost, zpívání falešné, hlavní představitelé nic moc (výjma pana Menšíka samozřejmě !). Vubec mě tato "kultovní" pohádka nenadchla. Možná se hodí k nedělnímu odpoledni, kdy si dám nohy na stůl a budu si pročítat noviny. Možná u toho budu dělat taky jiné věci, ale cihlu k cihle už neeee ! ()
Princ v džínách...a k tomu úžasné, zapamatovatelné písničky od dvojice Svěrák-Uhlíř. ()
Muzikálová rockově laděná televizní studiová pohádka - legenda. Vždycky si vybavím, vyprávění historek z natáčení, že na konci když Kozderková s mrkne s kolegyní z okna a okovaně uvidí jak se líbají Honza s princeznou, tak aby ten šok byl věrohodný, tak ve skutečnosti když se koukli z okna, tak tam byl režisér a ukázal na ně nahej zadek. ()
Mám pocit, že texty písní jsou od Zdeňka Svěráka. Každopádně, posunuly průměrnou pohádku do kategorie nezapomenutelných. ()
Koží boží dračí jedlá čísanská pohádka s prima písničkama. ()
Pěkná hudební pohádka častěčně dobře herecky obsazená . Na staré pohádky se hold dá koukat pořád ()
Když je něco legendární, tak už je asi jedno, čím se tak stalo. Jestli písničkami nebo příběhem nebo herci nebo čímkoli. Pohádku zkrátka máme a můžeme se na ní koukat i po 30 letech a to je hlavní. ()
Když jsem Princové jsou na draka viděl jako kluk, tak se mi to tak zalíbilo, že po mnoho let jsem si v sobě nesl onen hřejivý nepopsaný pocit, který stále seděl na svém místě; i když už jsem si vlastně moc nepamatoval, o čem to bylo, a ani hlavní zápletka se mi jaksi vykouřila z hlavy, tak i přesto onen krásný pocit stále zůstával. ■ Po mnoha letech jsem se jal prověřit svou odvahu: podívat se na tuto tak trochu jinou pohádku. Hned na začátku, jak je ta černobílá část reprezentující skutečnost, jsem byl docela v šoku, ale jen v takovém malém, protože tuto pasáž jsem si vůbec nepamatoval; když pak začala ta část barevná, tak už jsem se pomaličku začínal rozpomínat, ale přišlo mi, že je to strašně krátký; pak když následovala ona černobílá část, tak jsem si říkal, že je to vlastně strašně smutný. Nechal jsem si to šrotovat hlavištěm a silně jsem zapřemýšlel nad tím, že mi to něco připomnělo, viz můj komentář k filmu Jak vytrhnout velrybě stoličku. ■ Je skutečně zajímavé, jak vnímáme stejné věci v dětství a v dospělosti jinak, a jak reagujeme na to, když jsme konfrontováni sami se sebou. Film se mi samozřejmě líbil, ale ono vnímání jemných nuancí, které jsem kdysi jaksi neviděl, je až bijící do očí. Je to krásné, ale je to smutné... ◢ ■ ◣ (R) [95/100] ■ (K) [95/100] ■ (V) [80/100] ■ (H) Ivana ANDRLOVÁ [95/100] ● Jan ČENSKÝ [90/100] ● Jan KANĚRA [90/100] ● Vladimír MENŠÍK [84/100] ● Roman SKAMENE [81/100] ● Jiřina BOHDALOVÁ [75/100] ● Laďka KOZDERKOVÁ [70/100] ● Vlastimil BEDRNA [75/100] ■ (♫) [95/100] ■ (E) Ať žijí duchové! (1977) ● Jak vytrhnout velrybě stoličku (1977) ● Co takhle svatba, princi? (1986) ● Tchyně / Nevěsta (1985) ● Ať přiletí čáp, královno! (1987) ● Jak dostat tatínka do polepšovny (1978) ● Příliš mladí na lásku (1980) ● Plaváček (1986) ● Lásky mezi kapkami deště (1979) ● Koloběžka první (1984) ● Vítr v kapse (1982) ● Můj brácha má prima bráchu (1975) ● Láska z pasáže (1984) ● Ladyhawke (1985) ● Král Drozdí brada / König Drosselbart (1984) ● Ten svetr si nesvlíkej (1980) ● Jediná na světě (1995) ● Rakovina vůle (1989) ● S čerty nejsou žerty (1984) ● Šíleně smutná princezna (1968) ● O štěstí a kráse (1986) ● Sen to Chihiro no kamikakushi (2001) ● O princezně, která ráčkovala (1986) ● Za humny je drak (1982) ● Excalibur (1981) ● O princezně na klíček (1987) ● Princ Bajaja (1971) ● O líném Honzovi (1977) ● Princ a Večernice (1978) ● Princezna se zlatou hvězdou (1959) ● O princezně Jasněnce a létajícím ševci (1987) ● Legend (1985) ● Chytrá princezna (1984) ■ (Č) 2 ■ (P) [TV] [PZ] [95/100] ■ (N) [SD] [ϿϾ] [PZ] [90/100] ■ (CSFD) blackrain ● Mistr119 ● maestrum ● dead.meat ● melica ● Danulinda ● curfew77 ■ (C) [93/100] ()
Menšík je tady naprosto dokonalý, neuvěřitelné, jak dokáže i obyčejnou televizní pohádku proměnit ve svoji galapředstavení. Pan Herec. A hudebně rovněž špička. ()
Dobrá pohádka, to znamená tak na 3, ale za tu písničku bod navíc. Vždyť jsme s ní vyrůstali (a naše děti taky). ()
Tady musím naopak ubrat. Jako dítěti se mi pohádka líbila zajména díky chytlavým písničkám a neotřelému ději. Teď po letech už mi zní ústřední melodie ohraně, zpět hlavně Čenského falešně a text až příliš banální. Makám nerad, chleba moc nejim a statistiku nesnášim! Co zůstalo je roztomilá Anderlová, výborný Menšík a netradiční vyřešení konfliktu drak versus Honza. A pár vtipných scén. Bohužel taky trocha trapnosti a papundekl. Prostě můj vrchol televizních pohádek ční jinde... ()
V rámci televizní pohádkové tvorby absolutní vrchol. ()
Jako dítě jsem neměl rád to, čemu se říkávalo "televizní inscenace" - kašírované místnosti, zdi, cokoliv, co svou umělostí v mých očích kazilo veškerou snahu autorů a herců o nějaký příběh. Ale tahle pohádka mne tehdy překvapila. Téhle, snad jediné z té doby, jsem odpustil ty odpudivé kulisy a užil jsem si ji a nebylo to naposledy. Je to herecký koncert několika osobností, zlidovělých písniček od mistrů Uhlíře a Svěráka a příběhu jednoduchého, ale vtipného. Za tento nenápadný malý a stále živý skvost, z dílny Československé televize, plný počet bodů:) ()
Moderní pohádka o princezně, která hraje na kytaru a jejím princem je obyčejný zedník stavící zeď. K tomu výborná hudba a geniální Menšík v roli pana krále a je tu jedna z nejlepších televizních pohádek. [10202. hodnocení, 245. komentář, 74%] ()
Reklama