Réžia:
Michael GiacchinoScenár:
Heather QuinnKamera:
Zoe WhiteHudba:
Michael GiacchinoHrajú:
Gael García Bernal, Laura Donnelly, Harriet Sansom Harris, Eugenie Bondurant, Kirk R. Thatcher, Leonardo Nam, Al HamacherVOD (1)
Obsahy(2)
Počas temnej a pochmúrnej noci sa z tieňov vynorí tajná skupina lovcov monštier, ktorí sa po smrti svojho vodcu zídu v strašidelnom sídle prastarého rodu. Pri podivnom a hrôzostrašnom pamätnom zhromaždení na počesť vodcovho života sú lovci vyzvaní k tajomnému a smrtonosnému súpereniu o mocnú relikviu. Čaká ich nočný lov, ktorý ich nakoniec privedie tvárou v tvár nebezpečnému monštru. Tento mrazivý a napínavý špeciál, inšpirovaný hororovými filmami z 30. a 40. rokov minulého storočia, si kladie za cieľ nahnať hrôzu a des, a predstaviť nové zákutie filmového vesmíru štúdia Marvel. (Disney+)
(viac)Videá (1)
Recenzie (252)
Velmi vydařená experimentální hříčka od Marvelu, na níž je na první pohled patrná inspirace horory ze čtyřicátých let. Z každého políčka na Vás doslova dýchne láska k tomuto specifickému stylu a žánru. Sice zde zamrzí poněkud laxní scénář a méně násilí než bylo tvůrci avizováno, nicméně to této jinak povedené vlaštovce rádi odpustíte. Doufám, že Marvel v podobně laděných projektech bude pokračovat. Právě tento druh seriálu či filmu totiž na dnešním trhu bolestně chybí. Skvělá práce! (Disney+) ()
Já jsem zatím s novou fázi MCU více méně spokojen a to hlavně proto, že se nebojí experimentovat. Dobrá, ne vždy to vyjde, ale tentokrát ano. Vlkodlak: Noční lovec je natočený s hravostí a láskou ke klasický monster filmům a šikovně to kombinuje s typickými marvelovskými prvky. Přidává fajn obsazení, působivou hudbu a na marvelovské poměry drsnou brutalitu a vychází z toho speciál, který je opravdu speciální. ()
Experimentálna jednohubka. Príliš krátka aby sa mi dostala úplne pod kožu a príliš dlhá aby Marvel nemal nutkanie vsunúť do nej náznak humoru miesto toho aby držal líniu ponurého monster filmu. Giacchino už nie je len skladateľ ale aj režisér ktorý dokázal že vie pracovať s jasnou víziou a to dokonca nadštandardne. Hlavne nasvietenie a kompozícia niektorých scén boli famózne. Ako pocta starým filmom od Universalu u mňa Nočný lovec obstál, aspoň na pohľad. Užil som si ho, no úprimne nemôžem povedať že by som padol na riť. Nevtiahol ma tak moc aby som príbeh vnímal viac ako obraz. Marvel ukázal že sa nebojí zmeny no myslím že ide skôr o výnimku ako predzvesť budúcej chutí odlíšiť sa. ()
Nečekaná parádička v podobě netradičně vyhlížejícího krátkometrážního snímku. Dnes, po celé sérii propadáku, již na Marvel pohlížím poněkud skepticky, ale tento temný kousek se skutečně vydařil. Tak akorát zajímavé a celkem sympatické postavy, vhodně zvolená legenda, dobře napsané, a zároveň vtipné rozhovory a k tomu jako bonus špičkové akční scény. To navíc bez jakékoli zbytečné výplně. Sice mi trochu vrtá hlavou, jak by si soutěžící lovci s monstrem poradili, neboť na něj evidentně nikdo z nich ani z daleka nestačil. S tím je ostatně spjata i druhá otázka, neboť později jediný vlkodlak prakticky zničil onu celou špičkovou společnost. Ale i tak velká spokojenost! ()
Několik filmů ročně, několik seriálů ročně a od letošního roku to vypadá i na dávku několika speciálů ročně. Marvel Cinematic Universe nadále rozšiřuje a díky nadále velkému úspěchu se může rozvíjet a díky barvitosti různorodých postav tak trochu koketovat s různými žánry. První projekt z sekce Marvel speciálů je ovšem něco, co u Marvel Studios jen tak nevznikl. Speciálu Werewolf by Night (v překladu ještě ucházejícím způsobem přeložený Vlkodlak: Noční lovec) se chopil skladatel Michael Giacchino, kterého není ve filmových kruzích dvakrát nutné připomínat, samotné materiály poté lákali na inspiraci monster filmy z 30. - 40. let a vizuálem a atmosférou něco v Marvel Cinematic Universe dosud neviděného. Tenhle halloweenský speciál je ve finále paradoxně něco jako předčasný vánoční dárek. Milovníci filmů s klasickými monstry ze stáje Universal jako Frankenstein a Mumie s Borisem Karloffem či Dracula s Belou Legusi si rychle přijdou na své, kdy Vlkodlak: Noční lovec rázem působí skoro až milostným dopisem něčemu, co do jisté míry bylo v době svého vydání stejným fenoménem jako je aktuálně MCU. Samotný Giacchino ostatně prohlásil, že je fanouškem hororů a rozhodně jim svým filmovým debutem neudělal medvědí službu. Dost pravděpodobně se jedná o nejlepší poctu starým klasikám ze stáje Universal za hodně dlouhou dobu a především se svět MCU skutečně představuje v novém a dosud neviděném světle, které je i díky fenomenální práci s osvětlením rozhodně svůdné. Giacchino si dle očekávání složil pro svůj filmový debut i soundtrack a jako zkušený skladatel moc dobře ví, že hudba samotná dělá hodně. I soundtrack Giacchina má sám o sobě retro nádech, kdy skutečně ve svých nejlepších momentech zní přesně jako soundtrack nějakého toho starého monstrum filmu. Černobílý obraz (s trochou připepřením po vzoru Schindlerova seznamu) sám v tomto ohledu dělá hodně a právě tací, kteří již staré horory z 30. let vnímají jako přežité a dnes neskousnutelné zboží, mají u Vlkodlaka: Nočního lovce preventivní zákaz vstupu. Vlkodlak: Noční lovec si z těchto starých filmů totiž bere to nejzásadnější i nejvýraznější a pro mnohé půjde o neskousnutelnou překážku, především co se týče vzhledu titulního monstra, které dle očekávání připomíná vzhled Vlkodlaka z filmu roku 1941. A i v tom tkví to strašně sympatické kouzlo. Giacchinovi nedělá práce s atmosférou, především se ovšem nebojí kousnout do masa. Důkazem je pravděpodobně nejbrutálnější scéna v historii MCU (Doctor Strange v mnohovesmíru šílenství si své prvenství dlouho neužil), která jde skutečně na hranu možností v rámci ratingu. Příjemné je naopak sledovat, že Giacchino zvládá na vedoucí pozici vést dialogové sekvence i solidní akční scény, celkově se poté na vizuál Nočního lovce nejde vynadívat. A Man-Thing je nejen svým designem, ale poměrně výrazně nastíněnou hloubkou pravděpodobně tou nejzajímavější postavou celého seriálu, kdy snad jeho přítomnosti není v rámci MCU konec. Především dynamika mezi ním a Jackem Russelem je nakousnuta skvěle. Právě Gael García Bernal je v titulní roli dalším důkazem toho, že Marvel u obsazování hlavních rolí nešlape vedle a i když Bernal nemá příležitost ke kdovíjak výraznému hereckému koncertu, jeho výkon je bravurní. Stejně tak se dá vynachválit Laura Donnelly jako Elsa Bloodstone a funguje i casting jednotlivých vedlejších rolí. Čerpáním z hororových klasik pro pamětníky a lidí s bravurním vkusem se odráží i jasně daná zápletka s jasně daným vyobrazením postav, stěžovat si na to právě u něčeho jako je Vlkodlak: Noční lovec by ovšem byla chyba. Giacchino je totiž pořád šikula, který navíc očividně dostal velmi volnou ruku a s ucházejícím kašpárkem sehrál velké divadlo. Vlkodlak: Noční lovec dokazuje, že si MCU nejen může dovolit aktuálně experimentovat, ale ty experimenty navíc nemusí propadnout průšvihem. Neskutečně kouzelná záležitost, která na jednu stranu vdává holt výrazné kapitole kinematografie a na té druhé předvádí bravurní stylizovanou podívanou, která otvírá dveře k dalším tak trochu jiným a svěžím záležitostem. Jestli se Michael Giacchino náhodou skutečně chopí režie Bladea s Mahershalou Alim, po Vlkodlakovi: Nočním lovci by rozhodně nebylo těžké se na film začít těšit. I když by se totiž Blade v jeho uchopení nejspíš musel bez podobné stylizace, Giacchino v různých disciplínách ukázal, že je nejen výtečný skladatel, ale očividně se v něm skrývá i nadějný filmař.... () (menej) (viac)
Galéria (16)
Zaujímavosti (13)
- V momentě, kdy se barvy změní z černobílé na barevnou, zazní z desky píseň „Somewhere Over the Rainbow“. Jedná se o odkaz na Čaroděj ze země Oz (1939), kde Dorotka (Judy Garland) projde do barevného světa Technocoloru. (Wade Wright)
- Vypravěčem je v tomto filmu Rick Wasserman, který s Marvelem již dlouhodobě spolupracoval. Jeho hlas jsme mohli slyšet ve filmu Planet Hulk (2010), kde daboval Hulka, seriálu Avengers: Nejmocnější hrdinové světa (od r. 2010), kde daboval Thora a další postavy, ale také v několika hrách, mimo Marvel například v „Mafii III“. (Kubaaa97)
- Werewolf by Night se poprvé objevil v komiksu „Marvel Spotlight #2“ z února roku 1972. (JerryMalfoy97)
Reklama