Réžia:
Bille AugustKamera:
Sebastian BlenkovHudba:
Henrik SkramHrajú:
Esben Smed, Clara Rosager, Lars Mikkelsen, Rosalinde Mynster, Greg Latter, David Dencik, Lars PhisterVOD (1)
Obsahy(1)
Píše sa rok 1913 a v Európe sa šíria zvesti o vojne. Anton je mladý muž, ktorý túži očistiť meno svojej rodiny od hanby, ktorú spôsobil jeho otec, keď ich opustil. Teraz sa chce presadiť a stať sa dôstojníkom jazdectva. Počas vojenského cvičenia pomáha starnúcemu šľachticovi, ktorý ho pozve do svojho sídla. Tam sa zoznámi s jeho dcérou Edith, ktorá je v dôsledku smrteľnej nehody pripútaná na invalidný vozík. Antona prijmú do rodiny, čo mu dáva nádej na dobrú budúcnosť, ale čím bližšie je k Edith, tým viac sa obáva, že ju sklame a zraní. Z tohto dôvodu čoskoro stratí odvahu úprimne vyjadriť svoje city. Bozk je tak drámou dánskeho režiséra Billeho Augusta o mladom mužovi, ktorý sa zapletie do siete sľubov, lží a morálnych záväzkov. (Film Europe)
(viac)Videá (1)
Recenzie (8)
Netrpělivost srdce mám opravdu velmi rád. Viděl jsem několik divadelních adaptací, četl knihu a tak jsem bral Polibek jako takovou milou povinnost. Vždy můžete namítnout, že se v tom či onom liší od předlohy. Mně s změny líbily a daly příběhu o trošku jiný rozměr. Je jasné, že adaptace pro dánský film přesunula děj z Uher do Dánska. (Paradoxně se částečně natáčelo v Maďarsku). Avšak co se příběhu týče, tak je přeci jen lepší umístění do R-U, kde válka zasáhne do děje mnohem přirozeněji. Ještě mi přišlo, že Edita byla přeci jen moc krásná a svěží - oproti Anně/Illoně; myslím, že to je důležitý aspekt příběhu a lepe vystihuje proč se Anton nenechá příliš pobízet a tak rád chodí na zámek. Oba aspekty však dodávají příběhu něco nového a to mě baví. Myslím, že se to povedlo a film jistě stojí za to. ()
Polibek je drama, natočené podle psychologického románu Netrpělivost srdce od Stefana Zweiga, založené na tématu soucitu, jakožto znaku slabosti, který na světě způsobuje daleko větší utrpení než zloba či brutalita. Vyjma soucitu se režisér Bille August ve svém snímku úzce věnuje tématům citového vydírání, pocitu viny a vykoupení. Vše z toho funguje na výbornou takřka až do La La Landového závěru, ve kterém však charaktery některých postav, nepochopitelně z hlediska vyprávění příběhu, otočí o 180 stupňů a popřou chování předchozích 100 minut, což rozhodně nebyl režisérský záměr. Tři hvězdy. 🙂 (22.01.2024 v rámci SCANDI za účasti režiséra Billeho Augusta) ()
Líbivý film, problematizující to samé, co kniha, jen asi přístupnější formou. Nicméně adekvátní a co více i autentickou. ()
Fantasticky pomalé tempo a nádherne vykreslené postavy uprostred nepokojnej doby, kde už vo vzduchu visí svetová vojna (ktorú neprestajne pripomína vojenská uniforma hlavného hrdinu [Esben Smed]). Kavaléria, totálny anachronizmus zoči-voči rýchlopalným zbraniam blížiaceho sa konfliktu, pripadá divákovi rovnako márna ako úprimná láska na prahu nastávajúceho masového šialenstva, ktoré hlbšie city nemilosrdne dusí už v zárodku. Režisér Bille August citlivo spojil klasické filmárske postupy s moderným psychologickým tieňovaním. Edith (Clara Rosager), hoci odkázaná na pomoc, vonkoncom nie je len nejaká odovzdaná bezduchá kráska a rovnako ostatné (prinajmenšom hlavné) postavy nezostávajú schematické (vyčnieva doktor v podaní Davida Dencika). Poctivé remeslo so starosvetským prístupom k filmu, ktorý sa nepolieha na bombastickú formu či silný hudobný sprievod, ale na postupné odkrývanie "iného" sveta, než ktorý bezprostredne zmyslami vnímame (dráma uprostred pohodlia aristokratického sídla), a dialógy (slovo), pričom ani na okamih neskĺzne do vulgárnosti, cynizmu či lacného moralizovania. Výsostne nemoderný a pritom súčasný film. ()
Polibek je svěží záležitost v oblasti historických romantických dramat, kde se kříží láska, soucit, odpor i lítost. Billy August nejen natočil řemeslně působivou záležitost působící dle očekávání jako ze staré školy, ale zároveň adaptoval atypickou romanci, která je emocionálně nepříjemná ke sledování. Polibek nedrží diváka za ruku, o to více je sympatické si s ním všechny ty zásadní emoce prožít. Jeden z důkazů, proč patří dánská kinematografie aktuálně mezi tu nejzajímavější v Evropě.... ()
Reklama