Réžia:
Frank CapraScenár:
Robert RiskinKamera:
George BarnesHudba:
Dimitri TiomkinHrajú:
Gary Cooper, Barbara Stanwyck, Edward Arnold, Walter Brennan, Spring Byington, James Gleason, Gene Lockhart, Rod La Rocque, Irving Bacon, Regis Toomey (viac)Obsahy(1)
Novinářka Ann Mitchell (Barbara Stanwyck) dostane spolu s dalšími kolegy výpověď, protože prý nepíše dost akční články. Před odchodem nechá ve zlosti otisknout falešný dopis od nezaměstnaného Johna Doe, ve kterém vyhrožuje vraždou na protest proti společenským nerovnostem. Noviny jsou následně nuceny vzít Ann zpět a najmout Johna Willoughbyho (Gary Cooper), který ztvární Johna Doe. Ann a její šéfové se snaží z příběhu vytěžit, co se dá, až se celá záležitost rozroste do obřích rozměrů a opravdu poslouží dobré věci. Jenomže Annin vydavatel D. B. Norton (Edward Arnold) má tajný plán… (IQ Tiqe)
(viac)Recenzie (14)
O tom, jak poctivost musí zvítězit nad proradností. Nakonec Stanwycková srdceryvně Coopera přesvědčuje, ať se nezabíjí, vždyť takové hrdiny potřebujeme...Film zestárl. ()
Oscar 1 nominace: Námět ()
Trošku dlouhé a po celou dobu většinou předvídatelné drama o poctivosti a lásce, které nakonec vždycky zvítězí nad politickou i jinou proradností. Už je to staré. ()
Komedie a romance je to jen "mimochodem", hlavní téma je vážné drama, které, nedokážu vysvětlit proč, si dokázalo udržet po celé dvě hodiny mou pozornost a zájem. První půl hodinky je komediální (musím se přiznat k výbuch smíchu), Barbra Standwick se svou sympatickou tváří a jistým milým hlasem; a když čekáte, jak najede do zajetých kolejí směrem k romantické komedii, aby se mohl Gary Cooper projevit, najednou se změní na emotivní zpovědi lidí jak vystřižených ze zpráv TV Nova, a postpně přejdou v politické drama. A já takovou agitku a tlačení na city nemusím. Pro film jsou typické dlouhé monology, nemálo známých melodií a to, že neumím vysvětlit, jak to že mě neotrávil. Musím uznat, že příběh má něco do sebe, jen jeho podámí by mi, být v jiném rozpoložení, asi pěkně hrálo na nervy. # [viděno: monitor, 2.0->5.1, EN sub] # příběh 6 | hudba - | humor 1 | akce 0 | napětí 2 | pustil bych si znovu 5 ()
Pamětnická vychovávačka amerického národa. Film, který v době WWII asi byl potřeba. Naivní reflexe politických pletichaření. Výborný dabing z ČST, u něhož mi ale neseděl drsný Schánilcův hlas na Coopera. Skvělá je postava "plukovníka", Doeova kumpána, který neustále skvěle hláškuje. Možná kvůli němu doporučuju film zkusit. Já něj celé dvě hodiny žehlil. ()
Hrdinovia filmov Franka Capra sú často postavení do konfliktov jednotlivca voči silnejšej mašinérii v spoločnosti, politike alebo súkromných spoločností. Takí je aj John Doe vo vynikajúcom prevedení Garyho Coopera. Kvalitný snímok apeluje na silného amerického ducha a vyzýva k aktivite ako takej. ()
Ke stažení zde: http://www.archive.org/details/meet_john_doe ()
Přesládlá agitka, která zasadila Amíkům před vstupem do války koncentrovanou dávku patriotismu. Mě bohužel John Doe nepřesvědčil tak jako jeho předchůdci. A to i přes mou slabost pro roztomilý kukuč Garyho Coopera i Caprovi idealistické vidiny. Sáhodlouhé moralizování a nemotorná propaganda obalená nuceným sentimentem postrádaly hlavu i patu a já postrádala to klasické Caprovské zahřátí u srdíčka. Prostý Pepík z davu bojuje svou dobrosrdečností proti nemilosrdnému buldozeru. V pořádku, to je osvědčený muster. Jenže to, co mi učarovalo v Mr. Deedsovi nebo v Mr. Smithovi zde vůbec nefungovalo. Chyběla lehkost a nadhled a scénář notně pokulhával. Chtělo to prostříhat a vyházet zbytečné scény. Nesmyslné fiktivní hrají baseballu v hotelovém pokoji mělo umožnit divákům, aby si odskočili na toaletu? Jiný význam této scény nenalézám. Především rozuzlení mohlo být duchaplnější. Srdceryvné breky Barbary Stanwyck potřebovaly přepsat, nejlépe vyškrtnout. Capra natočil pět závěrů, škoda, že vybral právě tento. Ostatní už horší být ani nemohly. I když on se vlastně ten konec hodí, protože působí stejně vyumělkovaně a nepřirozeně jako celý film. ()
Klasickej Capra, opět trochu jinej, dá se říci, že se pořád opakuje a přesto je to pokaždý něco novýho. Tentokrát je tam i více dramatických chvil a film je celkově dost hlubokej, ne tolik komediální a zkoumá idealismus a víru v dobro v člověku s jejich důsledky ze všech možných stran. Ale nebyl by to Capra, aby dobro nezvítězilo a neodnesli sme si z filmu pocit, že žít pro ideály se vyplatí. Výbornje výkon podávají Cooper. Stanwyck a taky Arnold. Něco k ději: novinářka (Stanwyck) napíše smyšlenej článek o muži, kterej chce spáchat sebevraždu, protože je nespokojenej se stavem světa. Článek má úspěch, lidi se po tom mužovi shání a tak musejí novináři sehnat někoho, kdo se bude vydávat za tohoto muže, Johna Doe. Seženou bezdomovce (Cooper) a rozjedou s ním ohromnou kampaň za zlepšení lidských vztahů a společnosti vůbec, která je ovšem manipulovaná bohatými v pozadí. Následují dost zajímavý komplikace a napínavej závěr. ()
Klasický špičkový Capra, kde vítězí dobro nad zlem a ideály nad přetvářkou. Samozřejmě, že v reálném životě to tak není a nebývá, ale nemůžu se zbavit dojmu, že každý z nás potřebuje občas začít takový pocit štěstí a sounáležitosti. Jistě, že to je předvídatelné, ale takovéhle filmy už se dnes netočí a já jsem za takovou výjimečnost vděčný. 90% ()
Asi i na tohoto režisér nezvyknu. Takový skvělý námět, a zas je z toho "Caprovská" odlehčenina. Chápu, rok 1941, lidi byli asi rádi za lehčí, snad i naivní příběhy, ale tady mi to přijde až škoda, mohl to být podstatně "hustší" film bez zbytečných momentů, jako je psaní nápisu na dveře, které se bez ustání otvírají. Občas mi projevy postav připadaly jako nalejvárna do mozku a ač Barbaru Stanwyck zbožňuju, na závěr mi přišlo, že snad přehrává. Film mě občas nudil a dokonce vytáčel. Myslím, že kdyby se toho ujal jiný režisér, film mohl mít naprosto geniální, temnější atmosféru. Skoro mi to přišlo, jako vyplýtvání bezva námětu. Škoda... V případě "It's a wonderful life" jsem dala 4*, protože tam mi naivita příběhu přišla vhodná, i když se mě to moc neoslovovalo, ale v tomto případě s tím nesouhlasím, dávám 3* a to hlavně za námět. ()
Sebevražedný dopis vydaný v novinách má hodně divně silný ohlas. Po následném projevu v rádiu je reakce lidí ještě mnohem přehnanější. Nevím, jestli toto je ten první film, každopádně následuje mnoho dalších amerických filmů, postižených touto navětvovostí. Snad stokrát je tam zmíněn John Doe club, což musí být protivné i pro otrlého diváka. Ještě že tam neudělali s lidmi anketu. Sice je tam dost pokusů to odlehčit vtipem, ale po této stránce je to celkem slabé. Jedna z mála pozitivních věcí filmu je nadčasovost - ukázka, jak se dá z ničeho vyrobit celebritu a také neustálá potřeba některých politiků manipulovat s lidmi. 2,5* ()
Na první pohled romantická komedie, na druhý pohled politické drama... ()
Nu ovšem, Caprovo oblíbené téma: sebevražda na Štědrý večer. Pošlete ho někdo na terapii. — Gary Cooper je v komplexní roli skvělý, ale režisérovo druhé zpracování vánoční depky je lepší. ()
Reklama