Réžia:
Václav KašlíkKamera:
Jan StallichHudba:
Antonín DvořákHrajú:
Jana Andrsová-Večtomová, Vladimír Ráž, Jiřina Šejbalová, Josef Hlinomaz, Ivana Mixová, Josef Beyvl, Přemysl Kočí, Iwetta Pešková, Astrid Štúrová (viac)Obsahy(1)
Vodní víla Rusalka se zamiluje do pozemského prince. Marně ji otec Vodník varuje. Její upřímný cit se setkává s lidskou proradností... Zfilmovaná opera Antonína Dvořáka v režii Václava Kašlíka. (oficiálny text distribútora)
Recenzie (23)
Rusalka byla mojí první operou, kterou jsem viděl. Bylo to v Olomouckém divadle Oldřicha Stibora někdy koncem 50. let. Nechápal jsem, proč se pohádka nečte, ale zpívá. A už vůbec jsem nechápal, proč se totéž omílá pořád kolem dokola. Ale podařilo se mi alespoň polovině zpívaného textu rozumět a tudíž jsem spolehlivě pochopil děj. Také si pamatuji, že vodníkemm nebyl žádný opravdický vodník, ale jen nějaký podivně přioděný herec. Podobné to bylo s ježibabou. Ale i tak byla Rusalka velkým a moc poučným zážitkem. Vodníci nejsou, ježibaby také ne, ... a také jsem poznal, že žínka může znamenat i něco jiného než to, čím mě maminka mydlila ve vaně. Nelze se proto divit, že jsem se na další Rusalku – tentokrát filmovou hrnul do kina jako divý. Byl jsem spokojen. Vodník, i když to zase byl jen herec (Josef Hlinomaz; zpívaný Ondrejem Malachovským), byl aspoň ve vodě. A celé se to skutečně odehrávalo ve skutečné přírodě a ne jen v divadelních kulisách. S filmem jsem byl velmi spokojen. Od té doby jsem tento film neviděl 46 let. Až nyní, když ho dával CS Film. Jenže tentokrát jsem nebyl z filmu tak nadšený jako kdysi. Scény působily spíš temně než malebně. Kulisy levné a jednoduché... ale možná pro svou levnou výpravu mi fim kdysi umožnil, aby zapracovala moje dětská fantazie. Film jsem si ve své mysli a ve svých vzpomínkách přikrášlil natolik, aby patřil mezi ty, na které se rádo vzpomíná. Přes to, že film jistě není trhákem, je to hodnotný film, na který stojí za to, se podívat. ()
Tato verze, ač nejstarší, má asi nejlíp odvedenou synchronizaci zpěvu a obrazu. Jen mi víc seděla hudba u verze z roku 1975. ()
Tenhle film jsem jako dítě milovala. Pozdější filmové zpracování Rusalky bylo hodně statické, ale tohle byla pohádka se vším všudy plus ta krásná hudba. ()
Krásná Rusalka. Romantická i temná, jak má být. Čarodějnice byla opravdu strašidelná, Rusalka doslova průsvitná, vodník močálovitý, skvělý hajný i kuchtík, lesní i vodní prostředí realistické. A to všechno, prosím, bez počítačových triků. I ten ohňostroj na svatbě byl pravý. Nádherný zážitek, škoda, že neviděno na velkém plátně. ()
Opera je, dle mého názoru, zastaralý divadelní formát a kromě skutečných příznivců přitahuje největší procentuální část chrochtajících snobů. Kultivovaný operní zpěv vyžaduje u diváků hlubší sluchové schopnosti, a proto přednost dostává opereta, muzikál a hudební revue. Antonín Dvořák je pro mne vrcholem české klasické hudby a jeho majestátní vznešenost neminula ani Rusalku. Zápletka a příběh je znám z Malé mořské víly Hanse Christiana Andersena, jen je počeštěn. Václav Kašlík byl nadšenec a propagátor operních kousku, ale na jiný a nový pohled neměl odvahu, držel se zavedené hry a jedinou osobní invencí je pouze vizuální stránka. Prostředí povzbuzuje potřebnou atmosféru temnotou i stylovou nápaditostí scén a kostýmů. Nezvyklé je sledování známých hereckých tváří s neznámým hlasem. Hlavní postavou operní tragédie antických rozměrů je Rusalka (půvabná Jana Andrsová s hlasem Milady Šubrtové), křehké stvoření nadpřirozeného světa. Neznámá tajuplnost obyčejného světa lidí je dráždivá a dosud nepoznaný pocit romantického vzplanutí dokáže dodat činům odvahu. Sebeobětování málokdy přinese očekávaný výsledek. Lidská srdce jsou nevyzpytatelná v přívalech pokušení. Hlavní mužskou postavou je princ (sympatický Vladimír Ráž s hlasem Zdeňka Švehly), v rusalčiných očích zidealizovaný zástupce světa lidí. Stálost a věrnost se rozplývají v mlžném oparu rafinované koketérie. Po ní následuje tápání a hledání již navždy ztraceného. Nejvýraznější postavou je ježibaba (zajímavá Jiřina Šejbalová s hlasem Věry Soukupové), děsuplná nadpřirozená síla, která si nemilosrdně bere krutou daň za své nevšední služby. Rozervanou postavou je vodník (Josef Hlinomaz s hlasem Ondreje Malachovského), Rusalčin rádce a varovný hlas. Je obeznámen s nestálostí lidí, a přesto pošle svou dceru za svým osudem. Důležitou postavou je kněžna (velmi zajímavá Ivana Mixová), která z čistě ženských soupeřících důvodů osudově vkročí do života všech zúčastněných. Z dalších rolí: zvědavý hajný (Josef Beyvl s hlasem Antonína Votavy), zkušený hlavní lovec (Přemysl Kočí), vyděšený kuchtík (Antonín Krčmář s hlasem Heleny Tattermuschové) a mnoho jiných nadpřirozených bytostí. Svým způsobem jde o varování před lidským chováním neupřímnosti a pomíjivosti. Z uměleckého hlediska mohlo jít o výjimečný počin. Nadchne hudba i obraz. Ale jde jen o operu, která nabízí již jen vlastní žánrovou nehybnost a okoralost. ()
Nádherné překvapení! Bez nemožného Kňažka a unylé Vašáryové. Opravdická pohádková krásně strašidelná atmosféra, dokonalý Vodník a ultračarodějnická Ježibaba, krásná Rusalka, u které jsem hned googlila, kamže se taková krasavice mohla proboha ztratit. Na tu dobu překrásně udělané, hodně mi to připomínalo scény z Byl jednou jeden král a nebylo to jen V.Rážem, který tam hrál rybáře a tady prince. No a samozřejmě, TA HUDBA! Ta je nezkazitelná a jako pro mě všechno od Dvořáka, dojemná, nádherná a dokonalá..... ()
Opera sama o sobě je samozřejmě národním klenotem, takže o kvalitě hudby či libreta nemá smysl nic psát. Samo zpracování je ale překvapením, protože je tu mix skutečných přírodních reálií a studiových kulis. A překvapivě to moc dobře funguje. Čemu nerozumím je skutečnost, proč místo operních pěvců hrají činoherní herci a jen otvírají hubu, přičemž zpívá skutečný operní pěvec. Tak jsme se dočkali opět pohádkového prince Radovana aneb Vladimír Ráž opět v roli prince. Ale budiž, tohle (asi) české specifikum nic neubírá na kvalitě této verze Dvořákovy Rusalky. PS: Josef Hlinomaz v roli vodníka je k nepoznání a velkým překvapením. ()
"Měsíčku na nebi hlubokém, světlo tvé daleko vidím, po světel bloudíš širokém, díváš se v příbytky lidí..." Árie o měsíčku je patrně nejznámější z celé této úžasné Dvořákovi opery. V tomto Kašlíkově hudebním filmu je tahle árie podána vskutku pěkně romantický. Hlavně se mi líbila ta její část, kdy kamera snímá současně odraz svitu měsíce a Rusalky na vodní hladině. V jiných scénách (s čarodějnicí a vodníkem) je film naopak docela temný. Tohle podání mě hodně nadchlo. Lepší než Weiglova verze z roku 1977. Hlavně pokud jde o synchronizaci zpěvu a obrazu. ()
Krásnou a slavnou árii "Měsíčku na nebi hlubokém" jsem znal, ale chtěl jsem vidět celou operu, tak jsem zkusil tenhle vyzdvihovaný film (75%). Měl jsem trochu obavy - přece jen 50 let stará opera... Doufal jsem aspoň v burtonovsky potemnělou atmosféru, ale dočkal jsem se tak akorát tmy. Místo silného příběhu jsem se dočkal patosu a nesrozumitelnosti. A aby toho nebylo málo, tak i tu skvělou árii zkrátili na polovic. Co dodat? Místo filmu si radši pusťte Měsíček na YouTube (také v podání Milady Šubrtové, ale v plné verzi). ()
Překonal jsem všechny své předsudky a podíval se na tuto slavnou operu, ke svému zklamání jsem ovšem jejich zpěvu velice často nerozuměl a přiznám se, že luštit co zpívají se mi ani moc nechtělo.Film ovšem má skvělou ponurou, až strašidelnou atmosféru, vodníka bych někde potkat rozhodně nechtěl. ()
Moje první setkání s operou proběhlo nad očekávání dobře. Krásná a překvapivě moderní hudba, hrůzu budící vodník a na svou dobu parádní výprava i kostýmy. Jen hajný mohl být trochu častěji na scéně, protože tomu jedinému bylo rozumět, což mě dost rozčilovalo....ale jak mi bylo řečeno, to je u opery normální. No, tím pádem se ze mě fanoušek tohohle žánru asi nestane, ale díky příjemně zkrácené stopáži jsem se pro tentokrát ani nestihla nudit. ()
Souhlasím s komentářem od: Cesarea. Nádherně obrazově pojaté dílo. Pozdější TV zpracování už nemělo tu atmosféru. Přestože Kašlíkovi tehdejší kritika vytýkala obsazení Vodníka Josefem Hlinomazem, mám za to,že tento experiment pany Kašlíkovi vyšel! Vizuelně je Vodník skvělý. Pravda, znatelně robustnější a živočišnější než všichni ostatní představitelé - ale kde je psáno že Vodník musí být hubený?? O Ježibabě paní Šejbalové nemluvě, ta byla skvostná, jako ostatně celé dílo. Jedinou výtku bych měla k tomu, že Vodník ne moc dobře zvládal playback, ale ten film se mi líbil natolik, že s přimhouřením oka dávám plný počet hvězdiček... ()
Bohužel, nic nemá na divadelní verzi.Nejlepoší Rusalka, na které jsem pracoval byla Troškova verze ve Stavovském divadle.Tenhle film není špatný,ale zkrátit tuto operu o hodinu a více je na přes hubu.Omezenci znají maximálně Měsíčku, na nebi hlubokém a díky Chobotnicím Květiny bílé..bohužel ten zvuk je mizerný a pěvcům není rozumět, nechápu, proč tam pro ignoranty, kteří tento skvost neznají,nedali titulky. ()
Rusala běhá po vodě. Hlinomaz působí komicky. Zpěv k němu vůbec nepasuje. Na to se nedá koukat / poslouchat. Nevím, proč to nenechali zahrát pravé operní pěvce. ()
Au, moje hlava, to se nedá poslouchat, ještě kdyby jim šlo rozumět slova 🤔 ()
Krásná česká opera ve filmovém pohádkovém podání. Chvíli jsem měl pocit,že se dívám na Princeznu ze zlatou hvězdou na čele. Velmi příjemné zpracování opery. Stoprocentně DOPORUČUJI, vždyť by to byla ostuda neznat děj tohoto příběhu ! Myslím si, že máme jako Češi být na co hrdí a tohle je krásné zpracování hudby, jednoho z největších českých umělců. ()
Brrrr, nesnáším operu! jedna * za Měsíčka. ()
Včera jsem poprvé shlédl Rusalku z roku 1962. Ani jsem nevěděl, že byla zfilmována před známou verzí s Vašáriovou. Úplně jsem se do ní zamiloval. Krásná atmosféra ala pohádky z padesátých let jako Pyšná princezna. Kouzelný vodník v podání Josefa Hlinomaze, čarodějnice v podání paní Šejbalové a princ kdo jiný než král Miroslav tedy Ráž. Je v tom něha, zrada, bolest, temnost umocněno krásnou hudbou, krásné scény... zastíní to hodně pohádek. Poté, co jsem to uviděl, tak už ostatní verze filmové i televizní Rusalek vyzní chabě. Navíc perfektní nápad, kdy ten klouček ráčkuje. Proč takové filmy nedávají v televizi? Měsíček takového filmu hlubokého nesmí vyhasnout... ()
Ač těžce nesu jakékoliv krácení tohoto mistrovského díla, tentokrát vše vynahrazuje filmové zpracování. Přestože je opera drasticky zkrácená, dokázala si tato verze uchovat kouzlo hudební Rusalky. Doporučuji všem, kteří nemají odvahu na plnou stopáž. ()
Nádherné!!! V žádném případě nemohu souhlasit se Siegmundem, tohle filmové zpracování Rusalky jsem dnes viděla poprvé, takže mě neovlivňují žádné dětské vzpomínky, jako to bylo u něj :-) a kulisy na mě nepůsobí ani levně ani jednoduše, scény nevnímám temně... Já jsem nadšená i když už jsem velká holka :-) Celý film je prostoupený esencí lásky a následně nenávisti, je tam bolest ze zrady, zklamání, rezignace - Jiřina Šejbalová v roli čarodějnice = dokonalá, vodník = nemám slov. Rusalčina bolest je úplně "hmatatelná"... ()
Reklama