Réžia:
Chris MarkerScenár:
Chris MarkerHrajú:
Jean Négroni, Hélène Chatelain, Davos Hanich, Étienne Becker, William Klein, André Heinrich, Ligia BorowczykObsahy(1)
Ti, kteří přežili 3. světovou válku žijí v podzemí Paříže, neboť povrch je neobyvatelný. Pomocí stroje času vysílají do minulosti vězně, aby získal potřebné suroviny. Klíčem pro jeho cestu je jeho utkvělá dětská vzpomínka na incident na letišti v Orly, kterému přihlížela neznámá žena... Čb sci-fi film bez dialogů. Posloucháme pouze vypravěče a hudební doprovod na pozadí ve sledu promítaných fotografií. La Jetée = molo či hráz (přeneseně spíše nástupní plošina), je homonymem pro „là j'étais“ (tady jsem byl). Snímkem se později inspiroval Terry Gilliam při tvorbě 12 opic. (J.Connor)
(viac)Recenzie (90)
Zajimavy napad vytvorit sfi-fi z fotografii, ktere interpretuje vypravec. ()
12 opic + Vlákna ()
Ten fotopříběh, protože film to není, stojí na uhrančivém komentáři a některých skutečně výjimečných fotografiích. Sám příběh je skvělý, i když číst jej jako povídku, asi by člověk řekl - pro tu převažující a nijak se vyvíjející romantickou linii - že povídka je průměrná. Pravda, hodně existuje odvozenin od tohoto fotopříběhu - včetně filmového remaku 12 opic. 12 opicím však chybí ta uhrančivost a zadumaná nálada tohoto příběhu. Celkově mírně nadprůměrné dílko. ()
Pravděpodobně jeden z nejzajímavějších středometrážních filmů, které jsem viděl. Originální forma a rozhodně netuctový příběh zaručují trvalý zážitek. Režisér Marker byl milovníkem Hitchcockova Vertiga - a právě tím se pro tento film o hrátkách s časem inspiroval (viz. scéna s letokruhy sekvoje). Vtipně na tento fakt poukázal i Terry Gilliam, který zase v jedné scéně Dvanácti opic nechává ukrývat své hrdiny v kině, kde se právě promítá Vertigo. Tomu říkám časová smyčka! ()
No jo. Skvělej předobraz pro genialitku, kterou se stal dlouhometrážní remake jménem 12 opic. ()
skvělý námět (který o 33 let později posloužil jako předloha pro výborných 12 opic), jehož veškerý sci-fi potenciál (podpořený navíc vcelku působivou atmosférou) je zadupán do země nezajímavou a nudnou romantickou zápletkou, kolem které se to nakonec celé točí.. a vůbec tomu nepomáhá ani ono foto-románové zpracování.. slabota.. ()
Zaujímavý nápad + výborný scenár - nudná forma = 60% ()
Aj napriek tomu, že ide o sled nepohyblivých obrázkov, ide o vizuálne pútavý snímok, dobre vygradovaný a s dobre zvolenou minutážou. ()
Film o úlomcích času a paměti, sám stvořen pomocí "úlomků" filmového pásu. ()
.Základní premisa je originální.. Obrazově je to místy až dokonalé.. Minutáž, tak akorát.. Atmoška chytlavá.. ()
Skvěle udělaný film s neopakovatelnou atmosférou (německý šepot!). Pro mě veliké překvapení; bál jsem se nějakého nudného filosofického experimentu, který vůbec nepochopím, ale Rampa nabízí poutavý a silný příběh. A zajímavý filosofický experiment ještě k tomu. ()
Osobitý experiment s tématikou putovania časom, ktorý na krátkometrážnej ploche výstižne zachytáva túžbu človeka po dosiahnutí nedosiahnuteľného. ()
Dobrý nápad není vše, tam kde je 12 opic geniální, je Rampa nudná. Jsem však rád, že tento kraťas vznikl, jinak byl svět o jeden úžasný film chudší. ()
V době vzniku filmu bych ho asi ocenil v tom smyslu, že je zajímavý svou formou, na druhou stranu je díky tomu i jednoduchý. Marker sázel na to, že má zajímavý příběh, což popravdě měl, ale tohle zpracování je opravdu moc artové. ()
Abnormálně účinkující fluidum, jehož funkce a možnosti mě tázavě vzrušují stejně jako vytříbené pásmo obrazů, skrze než Chris Marker vypráví pochmurný příběh o dystopické budoucnosti křížené nezvratnou stopou minulosti. ()
Strhující dynamická podívaná vyvozená statickými obrazy a zahuštěná vypravěčem popisujícím příběh kde s přibývajícími minutami víte, že musíte vidět a vědět víc. Skutečná síla Gilliamových 12ti opic se skrývá v La Jetée. - Čas podávaný v malých dávkách se neskryje v žádné mysli. ()
Pôsobivý a originálny príbeh ktorý bol našťastie plne rozvinutý do plnohodnotného filmového klenotu do akého si zaslúžil. ()
Nemyslím si, že je to ktovie ako podarená foto- poviedka ale obsahovo je to frustrujúco-post-apokalyptické peklo s tým nepríjemným vnútorným pocitom zatratenia. Temný hlas nám tu predstavuje svet zničený jadrovými zbraňami. Krajina je zamorená rádioaktivitou a takže populácia prežíva hlboko pod povrchom zeme. V obraze vidíme iba fotky ktoré sa v krátkom intervale menia. Je zaujímavé, že táto krátkometrážna snímka bola predlohou, dnes už, kultovým filmom 12 OPÍC, ktorú pravdepodobne vy všetci poznáte, keď nie tak si ho určite pozrite, je to jeden z najlepších filmov v histórií kinematografie. Predloha je to skvelá ale samotná snímka mi svojou schémou nešmakovala. Ľuda zničený vojnou, a bez šance na obnovu zeme, sa pokúsia vyslať do minulosti človeka aby zmenil tok dejín a zachránil tak katastrofálnu budúcnosť. Avšak nepošlú do minulosti je samotného, teda fyzickú hmotu ale vyšlú iba jeho myšlienky, kde sa stretáva so svojou zosnulou láskou, vidí deti ktoré už v jeho svete nie sú a vidí samozrejme aj samotnú oblohu. ()
Esej o trýznivosti vzpomínání, nezastavitelném plynutí času a nenaplnitelné snaze zachytit, kontrolovat život, který je navíc natočen tak magicky, nostalgicky, že sám zůstává vypálen v mysli. Obzvlášť nezapomenutelné jsou momenty zdánlivě banálních procházek muzeem, parkem a samozřejmě vzpomínka na Vertigo spolu s oním jedním otevřením očí. ()
Reklama