Kamera:
Yôichi KurodaHudba:
Širó SagisuHrajú:
Megumi Hajašibara, Megumi Ogata, Kotono Micuiši, Júko Mijamura, Kóiči Jamadera, Takehito Kojasu, Tomokazu Seki, Akiko Jadžima, Akira Išida, Hiroši Naka (viac)Epizódy(26)
-
Šito, šúrai (E01)
-
Miširanu, tendžó (E02)
-
Naranai, denwa (E03)
-
Ame, nigedašita ato (E04)
-
Rei, kokoro no mukó ni (E05)
-
Kessen, daisan šin Tókjó-ši (E06)
-
Hito to cukurišimono (E07)
-
Asuka, rainiči (E08)
-
Šunkan, kokoro, kasanete (E09)
-
Magma diver (E10)
-
Seiši šita jami no naka de (E11)
-
Kiseki wa kači da (E12)
-
Šito, šinnjú (E13)
-
Seele, tamaší no za (E14)
-
Uso to činmoku (E15)
-
Ši ni itaru jamai, sošite (E16)
-
Joninme no tekikakuša (E17)
-
Inoči no sentaku o (E18)
-
Otoko no tatakai (E19)
-
Kokoro no katači, hito no katači (E20)
-
NERV, tandžó (E21)
-
Semete, ningen rašiku (E22)
-
Namida (E23)
-
Saigo no šiša (E24)
-
Owaru sekai (E25)
-
Sekai no čúšin de "ai" o sakenda kemono (E26)
Obsahy(2)
Shinji Ikari se patnáct let po Druhém dopadu připojuje k otcově skupině NERV a v boji s Anděli slouží jako jeden z nejmladších pilotů mechů. (Netflix)
Recenzie (110)
Konečně jsem se dostal k tomuto kultovnímu anime seriálu, ale přišlo mi, že zvěsti převyšují kvalitu samotného seriálu. Ze začátku snad nejde o nic jiného, než o souboje těch velkých "robotů" s anděly. Až pak časem (cca po první třetině) to začíná nabírat jiný spád, postavy začínají být propracovanější, na významu nabývá jejich psychologie. Takhle to pokračovalo k mojí absolutní spokojenosti (tj. na 5*) až k 24. dílu. Ale pak přišly dva poslední díly a "šokující pointa" (?), které můj dojem ze seriálu trochu zkazily... Nemůžu si pomoct, ale díly 25.-26. mi připadají jako psychologicko-filozofické šílenství. ____Po zhlédnutí alternativního konce End of Evagelion to těch 5* nakonec je. ()
NGE měla být moje první mecha, kterým jsem se zatím radši vyhýbal, takže má očekávání nebyla zrovna vysoká. Vlastně i soubojů jsem očekával daleko víc a tak mě potěšilo, jak moc se seriál věnuje pocitům pilotů těch obřích biorobotů. Nevím, čím přesně může být seriál kultový, protože toho zase tolik nenabízí. Nejvíce mi vyhovovala pasáž asi tří dílů někde uprostřed, které byly vtipné a dokonce se i nesly v duchu celého seriálu. Za zmínku stojí i "nevídaná" sexuální scéna ze dvacátého dílu, který byl tím posledním dílem, co se mi ještě líbil. Filosofii a psychologii na anime zbožňuji, ale vše má své hranice. Rozhodně není v pořádku, když nahradí dějovou linii a předchozích 24 dílů přijde nazmar. Snad to zachrání film, který je jakousi alternativou konce, jestli se to dá říct. Mít seriál závěr, tak bych ho doporučoval asi všem. Takhle můžu jen studentům psychologie, které škola baví. ()
Prvá polovica dobrá, aj keď trochu schématicka. Všetko sa to rozbehne tak od 12 dielu. Postupne sa dostávame už aj dovtedy výborne prepracovaným postavám úplne pod kožu (takéto prekreslenie postáv som doteraz nikde nevidel), odhaľujeme ich traumy, psychózy, radosti... V druhej polke film začína postupne riešit filozofické otázky a pre mňa osobne hlavne kvôli tomuto vysoko prečnieva nad všetky ostatne anime serialy co som mal možnost vidieť. Filmu vyčítam iba dve veci- prefilozofovaný posledný diel (to čo režisér predviedol je vážne psycho) a niektoré nedokončené dejové línie z prvej polky. Aj tak ale jasných 10/10. ()
Tento seriál můžete milovat nebo nenávidět, můžete nad ním strávit desítky hodin s lupou a přetáčecím tlačítkem nebo nad ním kroutit hlavou a mávat rukama s nejapnými poznámkami o japonských kravinách, ale na jenom se přece jen musíte shodnout - Neon Genesis Evengelion je legenda, která ve své době naprosto překroutila veškerá očekávání a navždy změnila podobu jak anime, tak celého sci-fi/mecha žánru jak ho známe dnes. A to se mnoha dílům nepodaří. Protože podle všech předpokladů se mělo jednat pouze o další z řady obyčejných mecha-ecchi-harémovek, ve které dobro zvítězí nad zlem, neb nabuchaný hlavní hrdina vždy bez nejmenší námahy překoná veškeré překážky a jeho jedinou slabinou je, že se o blaho ostatních stará až moc - jež by oproti svým četným osmdesátkovým předchůdcům mohlo nabídnout leda tak kvalitnější animaci, což první půlka celkem poctivě splňuje. Proč se zrovna NGE stalo legendou ale dokazuje až v půlce druhé. A klíčem k ní je právě zahodit veškerá očekávání a potřebu vidět děj směřovat tam, kam jste zvyklí a chcete, aby se za každou cenu ubíral, nemluvě o potřebě dostat všechno naservírováno hezky přehledně a srozumitelně na stříbrném podnose. No a postavy jsou pak kapitola sama o sobě. Shinji totiž není hrdina ani žádný ultra klaďas ani nepřemožitelný terminátor ani nemá žádnou osobní vendetu. Už od samého začátku je to prostě jen obyčejný kluk, kterého hodili proti své vůli do rozjetého vlaku a každému je úplně u jedno, jestli hrdinou být chce nebo nechce ("udělej to nebo lidstvo vymře" moc prostoru pro volbu nedává), natožpak jestli svou roli zvládne nebo ne ("Málem umřeš? Masáž srdce, do nemocnice s tebou a zítra jedeme od začátku. Těžké psychologické trauma po poslední misi? Get in the fucking robot, Shinji!"). To samé všemi nenáviděná Asuka. 14-letá namachrovaná a strašně dospělá, otravná, nesnesitelná, ale zároveň velmi lidská Asuka. Ani jeden z nich není a ani NEMÁ být postava napsaná tak, aby ji divák miloval nebo snad dokonce obdivoval. Právě naopak mají být obrazem reality a určitým zrcadlem celému absurdnímu konceptu teenagerů zachraňujících svět (dekonstrukce, chcete-li), aneb co by se asi tak skutečně stalo dětem v jejich postavení, jak fyzicky, tak především psychicky (nevím jak pro ostatní, ale pro mě i v dnešní době závan svěžího vzduchu). Další postavy jako profesionální manipulátorku Misato snad ani netřeba zmiňovat. Prakticky jediný, s kým jsem měla problém, byl ten slizký úchyl Kaji, jehož jediná role v celém příběhu byla sexuálně obtěžovat své kolegyně a zasloužil by si leda tak kastraci, ale naštěstí mi celý zážitek nedokázal pokazit. A stejně tak jsem neměla absolutně žádný problém s formou vyprávění, filozofováním, symbolismy a rychlými střihy (pokud už tady vám to přišlo za hranou, zkuste o dva roky mladší Utenu a pak se vraťte :D). Když to shrnu kolem a kolem, NGE rozhodně není (stejně jako jeho protagonisté) dokonalý seriál. Má spoustu chyb a nedotažených zápletek, zvláštní konec a vyžaduje, aby divák přistoupil na jeho hru, ale i tak jsem si ho užila a ve své době to musela být neuvěřitelná pecka vyrážející dech. Jsem ráda, že jsem se k němu konečně dostala a určitě se vrhnu i na následné filmy. "Congratulations." 8,5/10 () (menej) (viac)
Rozhodně se nejedná o přeceňovaný seriál. Spíše valnou většinou nepochopený. Zprvu se zdá, že se jedná o obyčejné mecha-anime, jenže opak je pravdou. Anime je totiž přímo procpané filozofickými otázkami, symboly a důležitou roli tu hraje psychologie všech postav. Body odebírám za to, že jsem se zpočátku nudil a k dalším dílům jsem se tak trochu nutil, za což mohl hlavně hlavní hrdina. Všechno ale nakonec zapadá do sebe a dává smysl. I to, proč je Shinji takový, jaký je. Nutno dodat, že bez shlédnutí EoE přicházíte o to nejdůležitější. Sečteno, podtrženo - EVA je jedno z nejtěžších, nejhlubších a nejpromakanějších anime, co jsem kdy viděl. Není ale tím nejzábavnějším. 7.5/10 ()
Galéria (970)
Fotka © TV Tokyo / Gainax
![Šinseiki Evangelion - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/167/519/167519187_bjcvm4.jpg)
Zaujímavosti (22)
- Tri MAGI superpočítače - Melchior, Balthasar a Casper (Gašpar) - sú mená troch mudrcov (tiež nazývanými "magi") ktorí, podľa kresťanskej legendy naledovali hveizdu do Betlehema, aby požehnali a obdarovali novorodeniatko Krista. (Flipper)
- Skladbu, ktorú hrá Shinji Ikari na violončelo v 15. epizóde je "Cello Suites No.1" od Johanna Sebastiana Bacha. (Echelon1)
- Při nahrávání písně „Fly Me to the Moon“, která byla použita v poslední epizodě, požádal režisér Hideaki Anno zpěvačku Megumi Hayashibaru, která v seriálu ztvárnila Rei Ayanami, Yui Ikari a Pen-Pena, aby si při zpěvu písně představovala samu sebe, jak „škrtí kotě s velkým úsměvem na tváři“. (Zuzyzss)
Reklama