Obsahy(1)
Go Hye Rim provozuje kavárnu a tvrdí, že má spojení s duchem Marie Antoinetty. Do stejné budovy se nastěhuje doktor Choi Soo Hyun se svým psychologickým centrem, které má stejné jméno jako Hye Riminina kavárna – Madame Antoine. Majitel budovy rozhodne, že Hye Rim bude mít konzultace v psychologickém centru, a tak se Soo Hyun z pomsty rozhodne, že se Hye Rim stane součástí jeho psychologického experimentu. (andiek05)
(viac)Videá (1)
Recenzie (5)
Až se mi skoro na konci chtělo dát ještě horší hodnocení. Bylo to fakt protivný, obzvlášť Go Hye Rim. Začátek mě opravdu hodně zaujal a já si říkala, že pokud hrdinka zůstane taková, neoblomná, tak to bude super. Ale nakonec ne. Nakonec to zase bylo neustálé honění se za vlastním ocasem a já mi úplně jedno, jak moc povedených polibků to mělo. Ten konec mě fakt dojebal. SPOILER Takže on na ní dělá pokus, ne zrovna eticky správný a v podstatě vůči ní pěkně hnusný. Ona je zákonitě naštvaná, po několika odlukách a vracení se k sobě přeteče pohár, Popelkovsky se mu pomstí a milý doktor je zdrcen. Nejí, chuděrka, pořídí si psa, který ovšem zase záhadně zmizí, a pak musí nastoupit umírající psycholožka, aby jí vysvětlila, že vlastně doktůrek je v tom nevinně a ona je ta, která mu musí pomoct a kdesi cosi - prostě potřebujeme přeci šťastný konec. Nakonec je doktor rozložen a všechno dobře dopadá, KONEC SPOILERU i když z Go Hye Rim je taková čůza, že jsem si vůči ní vypěstovala pěknou nenávist, nechuť. Jakmile tak moc nesnášíte hrdinku pro její chování, tak na seriál zákonitě nemůžete koukat se slastí. Poslední díly pro mě byly vysloveně utrpením, ale tak nějak jsem to zvládla dokoukat. Jsem z toho tak rozčarovaná, že se mi to ani nechce doporučovat. Přeloženo. ()
Mě se to moc líbilo. Uznávám jsem ovlivněna Joon Seong, který v mých očích ostudu prostě nikdy neudělá. A v podstatě co bych tady povídala jen o něm, zbylí herci na mě udělali taky velký dojem. Jediné co mě nebavilo, nebo možná rozčilovalo byl přístup obou hlavních postav k experimentu a jeho pokračování nepokračování. I když některé věcí byly přes čáru dalo se to snést, ostatní příběhy byly skvěle vybrané a některé psychologické zákroky bylo fajn sledovat. /SPOILER/ Souhlasím s názorem Zízy že experiment se měl utnout, ona ta druhá a třetí část - opakované výkyvy názorů Hye Rim a hádky, následné usmíření - ani za moc nestály. Právě diváka jen rozčílili, že se to znovu opakuje (alespoň na mě přesně takto působila hlavně třetí etapa). Co se mi ale moc líbilo byl konec, kdy nebylo žádné rok poté, ani další pohádkové uzavření (i když trochu pohádkové bylo), myslím to hlavně z pohledu doktorky a Seung Chan. /KONEC spoileru/ V tomto seriálu jsem si až nyní více všimla herečky Ye-seul Han nebo-li veštkyně Hye Rim, která byla nádherná a roztomilá, že bych se do ni hned jako "subjekt D" zamilovala. Plus super kamera a hudba, takže jsem nadmíru spokojená. ★★★☆ ()
Uznávám že to má svoje mouchy, spoustu much. Ale, na rozdíl od některých jiných K-dramat, není hrdinka úplně neschopná blbka, což dost oceňuji. A hlavní mužská postava je nejenom hezká ale i chytrá. Až k neuvěření. Psychologická zápletka je originální a scénář obecně je velmi dobře napsaný. Co bych ale rozhodně vytkla je překombinovaný a lehce stupidní konec (poslední 3 díly). Vzhledem k tomu že jsem velký fanoušek Sherlocka, časté dedukční aka. věštící vsuvky mi ještě umocnily celý zážitek ze seriálu. Co se týče hereckých výkonů, Joon Seong je profesionál, který nezklame a to samé platí o Ye-seul Han. Za mě tady velmi hezkých 75%. ()
Ze začátku bylo zajímavé sledovat "souboj" mezi psychologem a šarlatánkou, bylo to vtipné, mělo to jiskru. Jenže pak se to vydalo tak debilním směrem a konec to naprosto zabil. Hořké zklamání. ()
A zase tu máme téma lásky a její (ne)existence. Upřímně jsem zmáčknul play hlavně kvůli představiteli hlavní role. Herečka v obsazení hlavní ženské role mi nic neříkala, a když jsem si projel její hereckou kariéru, tak jsem s ní ani žádný jiný seriál či film neviděl. Takže jsem do téhle doramy šel bez předsudků a spíše nadšen ;)*** Po zhlédnutí prvního dílu jsem měl strach, že těch experimentů, odhadů a přetvářky bude tak moc, že bude hrozit, že se v tom hlavní aktéři utopí. Ale nechtěl jsem předbíhat událostem, přeci jen měl seriál „jen“ 16. dílů, tak jsem si říkal, že to tak zlé nebude. V průběhu sledování se z příběhu stala neskuteční citová míchanice. Klukům se jejich experiment docela rychle vymknul z rukou a situace začala být více než nepřehledná. Bohužel jsem se po počátečním nadšení nemohl na doramu nějak naladit. Nevím, co bylo špatně, ale k puštění dalšího dílu jsem se musel trochu nutit. Až zpětně mi došlo, že mi na příběhu vadila možná přemíra citů. Bylo jich tam tolik (ať už opravdových či těch experimentálních), že se mi prostě přejedly. Proto mě při sledování doramy drželi hlavně jednotliví pacienti, kteří potřebovali psychologickou pomoc. Hodnocení: Za mě jasné 2*. Nijak jsem si nedokázal v příběhu nikoho oblíbit. Sung Joon, kvůli němuž jsem do tohohle počinu šel, mě nijak neoslovil a stejné to bylo u ostatních. Bohužel, za mě velké zklamaní. Tohle šlo vážně mimo mě. (4/10) ()
Reklama