Réžia:
Stephen KayKamera:
Bobby BukowskiHudba:
Joseph LoDucaHrajú:
Barry Watson, Amy Bailey, Emily Deschanel, Skye McCole Bartusiak, Lucy Lawless, Robyn Malcolm, Charles Mesure, Tory Mussett, Aaron Murphy, Emilia Klayn (viac)Obsahy(1)
V osmi letech mu umřel táta záhadnou smrtí přímo před jeho očima. V té době si myslel, že ho zabila příšera, kterou ho tatínek strašil. Po patnácti letech se vrací nevyřešenou záhadu rozluštit. A čeká ho nejedno překvapení. (BUD-SFIS)
Videá (1)
Recenzie (118)
Začátek Boogeymana dává příslib lahodné horrorové podívané. Skvělá souhra světla a stínu, obligátní bouřka a jedno malé dítě uprostřed velkého pokoje. A i když je tu všechno jen na efekt, dostaví se příslušný pytel s ledem a je vám nekompromisně vyprázdněn za krk. Téma strašidla ve skříni nesměle poťukává na malé vystrašené dítě ukryté někde hluboko v každém z nás a navodit patřičnou atmosféru není zprvu žádná potíž. Po pár minutách však přijde první problém. Boogeyman najednou nemá příliš jasno, čím by chtěl vlastně děsit. Zda oživlými mrtvolami, divným chováním zvířat, paranormálními jevy ala Akta X, efektně aranžovanými snovými sekvencemi nebo pootevřenými dvířky, za nimiž čeká bubák. Když se díváte třeba na Ptáky, karty jsou zřetelně na stole – měli byste se bát ptáků. A kdyby vám do filmu někdo přihodil létající talíř se zelenými pidimužíky, asi by výsledek vypadal poměrně divně. A právě takhle nesourodě a divně vypadá Boogeyman. Lepí k sobě všechno, co se mu právě hodí do krámu a spoléhá na to, že se divák přišel do kina pouze bát a ne si odůvodňovat tohle a tamto (zejména otázka Proč? je obzvláště palčivá) a bádat o tom, zda film funguje skutečně jako film a ne jen jako prostá sbírka nejzákladnějších klišé a podrazů. V jisté scéně pak dojde k fatálnímu přelomu a všechno, co se dosud vysvětlovalo v racionální rovině (tedy předchozí hodinu), nabere natolik fantaskní rozměr, že se neubráníte smíchu. A pak už není cesty zpět. Nezajímá vás, co bude dál a jak to vlastně všechno dopadne. Přiklepněte k tomu opravdu neskutečně hloupé finále, ve které je víc digitálních triků a logických kiksů než si vůbec na ploše několika minut dokážete představit a samotného Boogeymana, který vypadá stejně kvalitně jako ta loutková podivnost uvádějící seriál Příběhy ze záhrobí. Ne, ne a ještě jednou ne. Boogeyman se třemi (!!!) scenáristy za zády je jedním ze nejzásadnějších žánrových omylů v historii a zvláště v porovnání s kolegy z poslední doby (White Noise, Amityville Horror) vypadá jako nedomrlé batole s jednou ručičkou. Neotvírejte skříně, nic tam na vás nečeká. ()
Po tom co jsem dostal varování od svých přátel, že je to opravdu nejhorší díl, jsem si řekl, že to tak strašné nebude a pustím si to. Velká chyba. Dlouho se mi nestalo, že bych u filmu myslel na tyto věci. Smrt, sebevražda, vražda. Přemýšlel jsem jestli si u filmu zabodnout nůž do krku, nebo rozsekat monitor. Film úplně o ničem, kde bubák nevystraší ani kojence a herecké obsazení vybírali na smetišti u Hypernovy. Děs. ()
Mámo, táto, v komoře je duch! Zajímavý úvod navnadil, ale Boogeyman vzápětí sklouzl do uspávacího tempa, které prakticky až do konce provázelo nijak zajímavý děj. Hlavní hrdina tomu také moc nepomáhal, protože vzhledem k traumatu z dětství bylo jeho povinností vždy a za všech okolností čumět, jako kdyby mu ulítly včely. Konec, kdy se mělo všechno rozlousknout, byl realtivně koukatelný, ale rozhodně se nejednalo o nic, co by vyráželo dech a digitální efekty byly spíše úsměvné. Ale viděl jsem i horší věci. 35% ()
Bojíte se v noci po tmě? Usínáte při rozvsvícené lampičce? Díváte se před spaním pod postel, jestli tam nečíhá bubák? Co když na vás číhá v pootevřené skříni? Jestli vaše odpověď na všechny položené otázky zní ano, pak se právě zhmotnila vaše nejčernější noční můra. Timovi, když byl malý kluk, zabil jeden takový bubák ze skříně otce přímo před jeho očima. Nikdo mu to nechtěl věřit. Sám si pak začal myslet, že jeho táta prostě odešel. Tim už dospěl, ale jeho vzpomínky nikam nezmizely, pořád se vracejí a trápí ho. Psycholog mu poradí, aby odjel do rodného města a vypořádal se tak se svou minulostí. Musí se strachu podívat přímo do očí. Tvůrci se snažili o reklamní tah na branku v podobě herečky Lucy Lawles, který jim příliš nevyšel. Kdybych si její jméno nepřečetla v závěrečných titulkách, tak ji ani nepoznám. Asi ji pořád vidím jako neohroženou bojovnici Xenu. Hrála Timovu matku. ()
Klasický béčkový horor. Začiatok nádejný, no po chvíli za z toho vykľuje len ďalšia hlúposť s dosť nedoriešeným dejom. Od polky filmu mi to prišlo celé dosť zmätené. Ani som nepochopil pointu toho celého divadla, čo sa okolo toho domu odohrávalo. Okrem toho strašne nezáživné, nudné a hlavný herec nie zrovná veľký sympaťák. Ako horor to zlyhalo po všetkých stránkach. 1* dávam za tu "tajomnú" miestnosť, ktorá ako jediná sa snažila nabudiť v divákovi strach. ()
Reklama