Réžia:
Anh Hung TranScenár:
Anh Hung TranKamera:
Jonathan RicquebourgHrajú:
Benoît Magimel, Juliette Binoche, Jean-Marc Roulot, Jan Hammenecker, Emmanuel Salinger, Patrick d'Assumçao, Galatéa Bellugi, Bonnie Chagneau-Ravoire (viac)Obsahy(1)
Píše sa rok 1885. V rozľahlom dome v údolí rieky Loiry sa začína ďalší deň a kuchárka Eugénia (Juliette Binoche) od skorého rána pobehuje po kuchyni. Výsledkom jej jedinečného talentu a lásky k vareniu sú neuveriteľne chutné jedlá. Už 20 rokov pracuje pre slávneho gurmána Dodina (Benoît Magimel). Spoločne hľadajú a nachádzajú nové, neotrepané recepty, objavujú chute a zdieľajú lásku ku gastronómii. Za tie roky sa medzi nimi vytvorilo silné puto, ktoré je prevoňané úprimnou láskou. Dodin by chcel, aby sa Eugénie stala jeho manželkou. Ona však odmieta, nechce prísť o svoju slobodu. Veď ich spolužitie je také dokonalé. Trávia spolu dlhý čas, skúmajú a hľadajú recepty. Nie je to lepšie ako akékoľvek manželstvo? Dodin je však tvrdohlavý, a tak sa rozhodne urobiť niečo, čo ešte nikdy neurobil: varí pre ňu. Možno mu potom povie áno. (Cinemart SK)
(viac)Videá (4)
Recenzie (66)
Naprosto dokonalá filmová oslava jídla v noblesním francouzském provedení, krásná dobovka, decentní citlivá vztahovka, přesvědčivé herecké výkony plus něco málo edukačních zajímavostí z historie kulinářství (třeba proč mají kuchařské čepice tvar, který mají). To pomalé tempo a intelektuální dialogy bych nazval místy skoro nudou, ale nudou na kterou se hrozně hezky koukalo. Naprosto oddechový film pokud máte rádi filmy o vaření (Dokonalý šéf (2015), Bitva kuchařů (2017), Bod varu (2021), Z prezidentské kuchyně (2012)...) - jinak na tu nudu zahynete ()
Tak tohle bylo gastroporno ! Totální gastroporno ! Pokud nejste zaměstnán v kuchyni, nemilujete jídlo, nezkoušíte různorodé chutě světa, nebo nemáte holt k jídlu nějaký zvláštní vztah a jste bručoun, co se na večeři spokojí s májkou a rohlíkem a jeho vrcholem týdne je v neděli buřtguláš, nemůžete tomuhle filmu nikdy porozumět a hoďte točku rychle zpátky. Francouzský venkov, život na château, 19.století, brilantně vytříbená atmosféra staré kuchyně, kde neexistovaly žádný průmyslový náhražky, kdy smetana byla smetanou, máslo máslem a ze zahrad a místních dodavatelů jste dostávaly poctivé a čisté suroviny. Doba, kdy gentlemanství a úcta k ženám byla každodenním chlebem. Úvodní 15 minutová sekvence byla pro mě jak z říše snů. Jen letmé dialogy a pohled na přípravu receptů jako telecí karé, burgundská omáčka, kambaly či vývaru. Vše připravované na starých kamnech a v pecích, kde o poctivosti nemohla být ani řeč. Takhle se to vlastně nese značnou část celého snímku. Příběh je prostý, sice s lehčím nádechem předvídatelného dramatického prvku, ten ale dílu nijak neškodí. Tady se prostě hlavně vaří a jí ! Velmi příjemný film, u kterého nemusí člověk přemýšlet nad nějakou ukrutnou zápletkou, a který se vyvaruje moderních skrupulí. Pure gastro festival s úžasnou Binoche, která málokdy zklame. Až teď jsem teprve naštvanej, že jsem vynechal kino. Nepočítal jsem s tím, že budu muset po posledním restu z minulého roku přehodnotit svůj top žebříček 2023. Umění jíst a milovat pro mě osobně znamená nejen nejlepší film loňska, ale zároveň i nejlepší film v oblasti gastra, který se mi kdy dostal pod ruku. Absolutní masterclass, po kterém mám chuť vyházet ty sajrajty co mám ve špajzu a lednici, sbalit věci a odjet někam k žabožroutům nacpat si břicho. ()
Film, kde se téměř neustále jen vaří jídlo, žere jídlo nebo se mluví o jídle. Prostě ultimátní food porn. Z filmu přímo čiší, s jakou láskou byl připraven. Ze začátku jsem byl trochu rozpačit, protože "děje" je tam pomálu, ale i to málo, co tam je, tj. vztah mezi pánem domu a jeho kuchařkou, je velmi krásné, a film si mě získal. Škoda jen, že jsme se nedozvěděli, co jedlo 99% lidí v té době. Protože tam bylo samé jídlo, které by bylo luxusem i dnes v tom Puppu, kde jsem film viděl. Taky obdivuji, že vietnamský režisér Tran natočil film, který je tak francouzský, že to ani víc nejde (v Norském dřevu zase úspěšně natočil velmi japonský film). Prostě chameleon. ()
Ultimátní gastro-porno. Vrcholná pocta francouzské gastronomii, v níž většinu postav tvoří životní požitkáři a gurmáni, špičkoví kuchaři, znalci potravin, zvířat a přírody a skvělí řečníci, takže o jídlu a jeho původu i historii též vybraně hovoří. Velkou část filmu zabírají scény vaření vybraných pokrmů a jejich následné konzumace, na což diváky připraví už úvodní půlhodinová sekvence, v níž se jen za ambientních zvuků kuchyně a labužnických vzdechů tančí mezi plotnami a servíruje na stůl. Pojivem mezi chody je něžná romantická linie, v níž se láskyplné vyznání nikdy neobejde bez večeře při svíčkách a společné míchání zeleninového vývaru nebo burgundské omáčky je předehrou pro intimní chvíle. Film, v němž láska vyloženě prochází žaludkem a ve kterém i anatomický popis příjmu potravy zní jako milostná poezie. ()
Labužnická romance nebo food porno? Odhadem z celkové délky filmu tvoří tak dvě hodiny příprava, konzumace a hovory o jídle, deset minut romantika a zbytek titulky. Benoit Magimel i Juliette Binoche v hlavních rolích jsou výborní, o pozornost si říká mladá debutantka Bonnie Chagnea-Ravoire. Režisér Tran Anh Hung evidentně věděl, co dělá, a má celý film pod kontrolou. I díky pečlivé obrazové koncepci film ani na moment nenudí, ani pokud nepatříte mezi diváky pořadů o vaření. Hlad se dostaví v každém případě, s tím můžete počítat předem. ()
Galéria (18)
Zaujímavosti (9)
- Natáčení probíhalo na zámku Château du Raguin poblíž města Chazé-sur-Argos ve Francii v dubnu a květnu 2022. (Sykomora)
- Scénář byl volně inspirován románem Maurice Rouffa z roku 1924 – tam se poprvé objevila fiktivní postava Dodin Bouffant (Benoît Magimel). Tato postava byla volně inspirována slavným francouzským gurmánem Jeanem Anthelmem Brillat-Savarinem, autorem knihy „O labužnictví – fyziologie chuti“. (Sykomora)
- Na filme sa podieľa aj francúzsky historik Patrick Rambourg ako kulinársky historický poradca. (Arsenal83)
Reklama