Réžia:
Emir KusturicaScenár:
Emir KusturicaKamera:
Michel AmathieuHrajú:
Slavko Štimac, Nataša Tapušković, Vesna Trivalič, Vuk Kostič, Aleksandar Berček, Nikola Kojo, Dana Todorović, Marko Jeremic, Mirjana Karanovič (viac)Obsahy(1)
Srbský inžinier Luka sa v roku 1992 so svojou ženou, opernou speváčkou Jadrankou, a synom Milošom usadí v zapadnutej dedine kdesi na pomedzí Srbska a Bosny. Pripravuje stavbu železnice, ktorá má prispieť k premene tohto zabudnutého kúta sveta na turistický raj. Ponorený do práce a plný optimizmu ani nevníma blížiacu sa vojnu - keď vypuknú boje, jeho život sa dramaticky zmení. Manželka sa mu stratí v objatí muzikanta a syna Miloša povolajú na frontu. Luka čaká na svoju rodinu, aby mohli odísť, ale Jadranka sa nevracia a Miloš padne do zajatia. A potom Luka stretne Sabahu...Film je typicky kusturicovskou oslavou ľudskosti a radosti zo života. (STV)
(viac)Recenzie (192)
koksík na koleji a kapela k tomu, jó na Balkáně teda uměli žít...hodně slabší jak ČKBK,ale příjemné ke koukání to jó... ()
Zlatá Palma - výběr ()
Život je čudo a Kusturica je šílenec. Tenhle dvou a půl hodinovej film má některý naprosto brutální scény a zároveň i momenty, který bych docela vynechal. Hlavně ta doba je naprosto neskutečná. I přesto se ale jedná o osobitý Balkán, který mě místy absolutně uzemnil. Černá kočka, bílý kocour ale pořád zůstal nepřekonán. ()
║Rozpočet $8miliónov║Tržby Celosvetovo $5,706,000║ ()
Výtečná syntéza potrhlosti a muzikální divokosti Černé kočky, obrazové symboliky Undergroundu a civilní roviny Otce na služební cestě. Ačkoli snad výše vypsané může působit trochu nesourodě, Emir Kusturica to dokázal svým jedinečným citem pro obraz a jeho atmosféru zcelit a podat skutečně mistrovským způsobem. Život je zázrak tak funguje stejně dobře jako střelená komedie, v níž se snoubí slovní humor lidí s neodolatelný vizuálním protipólem zvířat, lovestory, variující téma Romeo a Julie, i jako svědectví o jedné nesmyslné válce, pojaté s tradičním cynismem a utvářené zneklidňující symbolikou. Škoda, že se Emir opět nechává až příliš vláčet svým temperamentem a poněkud zapomíná na rozum, čímž se film až příliš rozlétává do různých stran a několikrát ztrácí tempo. Přesto se jedná o tradičně famózní autorský snímek s takřka felliniovskou pitoreskností, krutě černým humorem a nádhernou muzikou. Spíše **** 1/2. ()
Absurdní, to je snad to první co mě napadne. Podivné místo ztracené v čase. Píše se sice rok 1992, ale tahle část Jugoslávie se tváří, jako by se čas zastavil o pár desítek let před tím. Civilizaci připomínají snad jen koleje, část trati, která má spojit Bosnu a Srbsko. Na nich oslice, která má splín „Trápí se, láskou. Chce, aby jí přejel vlak.“ Láska k „zajaté“ muslimce „Jak je nebezpečné přilnout k člověku“ a absurdita dobré zprávy „žena se ti vrátila“. Absurdní občanská válka a prázdná náruč do které vběhne někdo jiný, koho jsme velmi milovali, než jsme pro samou lásku ..... málem zapomněli. ()
Miluji a obdivuji filmy Emira Kusturici, tu šílenou balkánskou dechovku v Černé kočce, bílém kocouru či to podivuhodné podobenství nesoucí mnohovýznamový symbolický název Underground, tam všude se vyjadřuje pro nemístního k těžko uchopitelné situaci na Balkáně, pokaždé velmi osobitě staví svou alternativní verzi historicity i reality, používá svůj originální klon magického realismu a silné poetizace, zalidňuje své světy obrovským množstvím postav, navíc většinou bizarních a evropským měřítkům se vymykajících a vzpírajícím se, používá filmový jazyk rutinérského filmaře s geniálními nápady, točí nejen pro sebe, ale i pro diváka, je tvůrcem živelným, nepřesvědčuje, ale získává, nedává čas vydechnout, doslova svého diváka válcuje, strhává sebou... Jeho Život je zázrak je pro mne ale trochu zklamáním - je sice syntézou všeho výše zmíněného, ale tenhle filmový tvar mi přijde malinko umělý, možná je to tou koprodukcí, to ale byly i Kusturicovo předešlé filmy, tedy spíše záměrem točit o balkánské válce (po níž jako tématu je logicky v Evropě největší poptávka), možná je to jen můj dojem, ale už z tohoto snímku necítím tu Kusturicovu příslovečnou živelnost, spíše snahu natočit silný film, který po mně producenti chtějí a na který mi dají hodně peněz... Možná je to také tím, že hrdinové již nejsou hedonističtí Romové ani patriarchální vůdci rodových i jiných klanů, ale mnohem evropštěji se tvářící lidé, kterým jsem jako divák mentálně mnohem blíže, a tak úplně nevěřím všemu, co dělají a říkají (kupříkladu pro mne otřesná scéna fotbalového utkání, které se stylizaci magickému realismu vzpírá již svými logickými zákonitostmi, proto těžko akceptuji třeba močení na brankáře při zápase atd.) a tak se mi srbský inženýr a jeho rodina jeví trochu nesourodě a nekompatibilně se světem předešlých Kusturicových filmů... Kusturica je však i přesto silný v detailech i v koncepci snímku, umí zaujmout a vytvořit vizuálně působivé obrazy, silný je motiv zakázané lásky, ale alespoň pro mne už jeho Život je zázrak není výjimečný... je to jen hodně dobrý film (podobný dojem jsem měl i u Jakubiskovy Nejasné zprávy o konci světa) o jugoslávském konfliktu a specifikách balkánského naturelu... Podobné filmy: Underground, Černá kočka, bílý kocour, Země nikoho, Hezké vesnice hezky hoří, Kdo to tam zpívá ()
Maniodepresivní oslice, nedokončená horská trať, maďarský "nem tudom" čembálista, plno srbů a válka. To vše pod dohledem Emira Kusturici v rytmu balkánské dechovky. Život je zázrak je naprosto perfektní v první hodině kdy se veze na vlně živelnosti a humoru á la Černá kočka, bílý kocour. Ovšem poté nastane zvážnění a trochu podivné dějové skoky. Myslím, že ta delší seriálová verze by mohla, navzdory své délce, být konzistentnější a tím pádem i lepší. Druhým a zásadnějším problémem je poněkud ohraná (proti)válečná dějová linka. To již zpracovali jiní a, nutno dodat, že lépe. Život je zázrak je nadstandartně kvalitní film. Pouze s ním mám tu potíž, že je od Kusturici. On má totiž na víc. ♫ Hodnocení písničkového OST: 5/5 ()
Opět neuvěřitelně živelný film. Všichni tam řvou, tančí, chlastají, střílejí, smějí se a brečí, milují se a boxují ženské do holého zadku. Kouká se na to ale moc dobře. Jelikož podstatnou část děje zabírá válka, tak dojde i na tragičtější situace, ale není to žádná slzopudná ždímárna. Nataša Tapuškovič je navíc opravdu krásná a roztomilá žena. ()
Tentokrat jsem uveril obalu film a cekal jsem blaznivou jizdu balkanem, ale tentokrat to zas tak blaznive nebylo. Filmu by urcite prospela kratsi stopaz, v podstate prvnich 45 minut se nic nedeje, jen takove lehke predstavovani podstav a teprve potom pride povolavaci rozkaz do valky a zacne se rozvijet vcelku originalni pribeh se spoustou skvelejch napadu, kde se hodne veci toci kolem zeleznice. Ale to, ze se ze zacatku nic nedeje, neznamena, ze bych se nudil. Kusturica porad umi vytvorit atmosferu, jakou mela Cerna kocka, bily kocour, ale je tu jeden podstatnej rozdil. Pribeh misty diky valce docela zvazni a i kdyz je stale podavan misty komedialni formou, uz to neni takova oddechovka, ktera by vam nejak zvedla naladu. Coz ovsem neznamena, ze by slo o spatnej film, Kusturica umi i ty nejobycejnejsi situace podat s lehkosti a i kdyz je film spis o valce, nepusobi depresivne, ale spis je plnej nadeje. Navic skonci 100% happy-endem. I kdyz uz film neni tak skvelej jako Arizona dream a Cerna kocka, bily kocour, porad je to skvela zabava a filmu musim pricist k dobru i to, ze jsem se za tech 150 minut ani na moment nenudil. ()
Život je zázrak od Kusturici mi přinesl spíše zklamání. Balkánská dechovka byla sice výborná, filmový styl velmi osobitý, ale kombinace spousty zvířátek a kolejí nedokončené železnice v každém druhém záběru spolu s absencí napětí mne začaly nudit i přes zběsilé tempo. Nejvíce mi to připomínalo Jakubiskovy filmy, které se mi ale líbí více. Trailer: http://www.kustu.com/w2/en:ba_lveum ()
Kde sa chodí po železnici autom ? Kde sú mulice deprimované láskou tak, že chcú umrieť na na koľajniciach nedostavanej trate pod kolesami lokomotívy, ktorá pôjde až o niekoľko týždňov? Kde sa pripitá mládež baví zostreľovaním pivových fliaš z hláv kamarátov a medvede sú v domoch dedinčanov ako doma ? Kde nájdete alergickú opernú speváčku spievať pri rádiu až sa ozýva celý okolitý svet ? Kde sa šnupe koks z idúcej lokomotívy priamo z koľajníc ? Správne, na Balkáne. Kusturicovo najnovšie dielo ponúka opäť neskutočné panoptikum postáv a postavičiek a absurdných situácií. Oproti Čiernej mačke však pôsobí omnoho prehľadnejšie, učesanejšie a najmä vážnejšie (ale zase nie až tak vážne aby som sa pol filmu nesmial). Je to dané menším množstvom hlavných postáv a ich lepším prekreslením ako aj uveriteľnosťou celého príbehu. Ten sa točí okolo nedostavanej železnice na pomedzí Bosny a Srbska v čase pred vypuknutím občianskej vojny a jednej lásky , ktorá na pozadí tejto vojny vznikla. Kusturica výborne opísal nezmyselnosť celého konfliktu, mentalitu jeho účastníkov tak v uniforme ako aj v civile i odpornú propagandu šíriacu sa zo zahraničných veľkých médií (za toto som obzvlášť vďačný). Jediné čo by som filmu vytkol je príliš dlhá expozícia, ale druhá polovica dá na tento nedostatok veľmi rýchlo zabudnúť. 10/10 Po druhej projekcii : Film je ešte lepší....a ...len málokto na svete má tak krásny úsmev ako Nataša Šolak. ()
Film je plný balkánského temperamentu, emotivní zapadákov, kde na kolejích potkáte veškerou možnou zvířenu. Civilizace sem zdá se nedorazila. Zato národní hrdost zde bují. Přichází válka, kterou horkorevní jižané vítají. V tomto snímku se střetá tolik problémů, že je trochu problém se zde orientovat. Tato rozevláčnost mne nakonec ubila. ()
Dosavadním vrcholem Kusturicovy tvorby je pro mě Černá kočka, bílý kocour a po shlédnutí snímku Život je zázrak se na tom nic nezmění. Kusturica je velice talentovaný filmař a Život je zázrak to jen potvrzuje. Najde se tam spousta perliček, výborných záběrů a vymakaných scén, jen je to celé poněkud přeplácané, chaotické a vzhledem ke stopáži přetažené. Chtělo to nůžky a zejména v první půli nemilosrdně vystříhat takové ty balkánské "folklórní motivy". Je to trošku felliniovské nebo jakubiskovské, ve stylu magického realismu, místy to sklouzává do grotesky, ono vůbec je na Kusturicovi znát, že se snažil podat balkánskou občanskou válku tak nějak hrabalovsky pábitelsky, s humorným nadhledem a bez zobrazení válečných hrůz. Trošku to připomíná hašteření myslivců ve Slavnostech sněženek s tím, že zbrojní arzenál je v tomhle filmu početnější... V první půli se Kusturicova výpověď o jedné zmatené době v jeho zemi díky množství postav a motivů úplně ztrácela a uvažoval jsem dokonce jen o třech hvězdičkách, ale romantická linie srbského železničáře a mladé muslimky ve druhé půli všechno napravila. S nadhledem se dá tenhle film označit jako příběh novodobého Romea a Julie s happyendem podaný groteskní formou. Celkový dojem: 80 %. ()
Podobně jako u Arizona Dreamu jsem měl zezačátku velké problémy naladit se na stejnou vlnu, na jaké byli Kusturicovi trhlí hrdinové. Zvláště humor bych označil za velmi, velmi specifický. Občas jsem se i zasmál, avšak tahle jízda na mě byla přecejenom moc šílená a chvílemi mi nedocházelo, o co režisérovi vlastně jde. Ale stejně jako u mnou výše uvedeného Kusturicova filmu se mi znovu moc zamlouvala hudba, která pěkně dokreslovala tuto divokou krajinu obydlenou až bizardními postavičkami různé národnosti a víry. Hodnotím ani ne lepším, ani ne slabším, prostě čistým průměrem. Jadranka: „Svět je jeviště a my jsme jen herci, kteří přichází a odchází...velmi slavný člověk na „Š“.“ - Manažer: „A nebyl to Schuster?“ - Jadranka: „Kdepak.“ - Manažer: „Nevím, né.“ - Jadranka: „Shakespeare!“ - Manažer: „Nesleduju anglickou ligu.“ (pozn. Bernard Schuster, německý fotbalový trenér) ()
Nevím, ale narozdíl od mnohých jiných filmů Emira Kusturici, tento mě nějak nedovedl uhranout typickou živočišností Balkánu... Naopak jí tam bylo snad až přesmíru, aniž by dokázala zakrýt, že vlastní příběh je docela prostý. Ne přímo zklamání, ale čekala jsem prostě víc. ()
Som síce rád, že Kosturica ostal verný Balkánu, pretože on jediný vie realisticky, ukážkovo, s primeranou mierou nadsázky opísať život na v tejto časti Európy a zároveň ho pretlačiť aj do povedomia zahraničných divákov. Ale som trošku sklamaný, pretože po mačkokocúrovskom náreze som čakal viac. Film si berie na mušku toľko veľa vecí a problémov a akoby nebol vlastne o ničom, no zároveň o všetkom a nemohol som od neho odtrhnúť zrak. Všetky línie tejto komickej vojnodrámy boli len akosi nevyvážene usporiadané. 75%. ()
Divoký Emir na cestě za... čím? Za láskou? Za svou rodnou hroudou? Za vyrovnáním se s minulostí? Každopádně je to opět krásné, opět neuvěřitelné a všechny emoce provází totální destrukce. Není možné v celé bývalé Jugošce zřejmě ani souložit bez toho, aby to odneslo několik kusů nábytku, případně plot nebo i nějaká ta domácí zvěř. A ty šlágry o lese černohorském! ()
Správná balkánská ztřeštěnina, ve svém tempu mi asi nejvíc připomíná Havetovu Slávnost v botanickej záhrade. ()
Život je napytel, ale tenhle film je zázrak. ()
Reklama