Réžia:
Vlasta JanečkováScenár:
Vlasta JanečkováKamera:
Věra ŠtinglováHudba:
Vadim PetrovHrajú:
Ondřej Havelka, Jana Březinová, Vladimír Ráž, Veronika Freimanová, Dáda Patrasová, Jiří Zahajský, Eva Svobodová, Ladislav Trojan, Libuše Havelková (viac)Obsahy(1)
Pohádky Boženy Němcové si dávno získaly srdce čtenářů všech generací. Jejich televizní adaptace jsou stálicemi na televizním nebi. Jednou z nich je i pohádka "Čertův švagr". Zlá a vypočítavá macecha v ní vyžene nevlastního syna z domu. Petr se marně snaží najít práci, všude ho ale posílají k čertu. A tak jde sloužit do pekla. Jak uvidíte, nic lepšího nemohl udělat. (Česká televize)
(viac)Recenzie (87)
Pamatuji si ty časy, kdy jsme coby děti měli na jedné vhs kazetě Čertova švagra a hned poté následovala pohádka S čerty nejsou žerty. Dosti často jsme si pustili obě. Na to, že se jedná o televizní počin, je tento snímek povedený, má atmosféru, dobré kulisy a hlavně výborné herce. Vladimír Ráž jakožto lucifer je úžasný. "Chtělas přece knížete.. a to jsem já, kníže pekel, lucifer!" ()
Obvykle dávám těmhle studiovým poobědovým pohádkám smířlivé tři hvězdičky, tedy pokud mě na nich něco zvlášť nezaujme nebo mi naopak nevadí. Tady mě hrozně štval nesympatický hlavní hrdina, který si neustále na něco stěžuje, fňuká a nakonec Luciferovi do očí řekne, že by bylo lépe, kdyby ho vůbec nepotkal. Divím se, že se kníže pekel na toho nevděčného spratka dávno nevykašlal, a on s ním ještě chce být příbuzný. A to nemluvím o tom, že v téhle pohádce zemře asi tak deset lidí. Pravda, jsou to všechno loupežníci a není to tam nijak explicitně zobrazené, ale i tak jsem byla docela v šoku. Vlasta Janečková natočila mnohem lepší pohádky. Nechápu, proč zrovna tahle má tady tak vysoké hodnocení. ()
Zlá macecha, hodný nevlastní syn, kterého po smrti otce vyžene. Na zámku dvě holky na vdávání, jedna hodná až z toho brní stoličky, druhá pochopitelně potvora (jako mladší ze dvou sester vždycky oceňuji, že ta hodná, na kterou čeká růžová budoucnost, je zásadně ta mladší). Okouzlující galantní Lucifer. Úžasná letecká scéna, když Petr nese knížecí dcerku v náruči a...... no víte, proč letecká, že? Tak tahle scéna mě na tom fascinovala vždycky nejvíc. ()
Trochu neprávem pozapomenutá pohádka ve stínu daleko slavnějšího zpracování této předlohy - S čerty nejsou žerty. Veronika Freimanová je přitom daleko pěknější a civilnější princezna, Ondřej Havelka hraje svého vyhnance do pekel krásně a přesvědčivě a Vladimíru Rážovi ti pekelníci prostě sedli. Jako dítě jsem se zde strašně bála Jany Březinové, zlé macechy, která je zde daleko zlejší, než celé peklo a navíc ještě krajně nepříjemná. Na tuhle studiovou pohádku se dá koukat i po letech - nestárne. ()
-4* V roce 1984 vznikli dvě pohádky dle předlohy Boženy Němcové Čertův švagr – televizní a filmová. Určitě je víc známější ta S čerty nejsou žerty, která vlastně už patří mezi klasické a oblíbené české pohádky. U mě ztratila po těch letech na kouzlu, ale přesto ji nechám krásnou macatou čtyřku. Nedivím se její popularitě, protože herecké obsazení i výprava je kvalitní a neposlední řadě je i dost vtipná. Chci se však trochu víc věnovat té televizní verzi, která taky není špatná a ve srovnání s filmovou je to chudý bratříček. I když jsou reálie papundeklové, triky jednoduché, ale mě to stačilo a má to své kouzlo. Možná tím, že to tady není o zábavě a naopak tu víc vynikne poučení z příběhu. Potěšilo mě taky, že je bez písniček a i když byste to do Havelky a Patrasové neřekli, tak své role zahráli slušně. Proto si myslím, že v rámci televizní tvorby patří tato pohádka do nadprůměru. [ PŘÍBĚH: 1 /// SMYSL: 2 /// ATMOSFÉRA: 1 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 1 /// NÁLADA: 1 /// ART: 0 /// STYL: 1 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Galéria (7)
Zaujímavosti (1)
- Když Petr (Ondřej Havelka) vysvobodí Julinku (Veronika Freimanová) od loupežníků, tak ho Julinka prosí, aby se jí ukázal. Petrovi nečekaně uvízne kouzelná čepice s pírkem na větvi stromu, v tu chvíli je vidilený a Julinka omdlí. Petr vezme zlostně čepici a je vidět, jak mu z ní přitom spadne pírko, díky kterému je neviditelný. Čepici si nasadí a přesto zase zmizí, což by se mu ale bez pírka nemělo podařit. (Sansnom70)
Reklama