Réžia:
Donald PetrieScenár:
Mark Steven JohnsonKamera:
Johnny E. JensenHudba:
Alan SilvestriHrajú:
Jack Lemmon, Walter Matthau, Ann-Margret, Burgess Meredith, Daryl Hannah, Kevin Pollak, Ossie Davis, Buck Henry, Christopher McDonald, John Carroll Lynch (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Max Goldman a John Gustafson jsou staří sousedé. Žijí v minnesotském městečku Wabasha, oba jsou vášniví rybáři a kdysi dávno byli kamarádi. Jenže pak se pohádali, pochopitelně o ženu a od té doby jsou nepřáteli, kteří si den co den navzájem znepříjemňují život drobnými schválnostmi, což je, zdá se, v jejich osamělých životech jedinou jejich radostí. To se ovšem změní v okamžiku, kdy se do jejich sousedství nastěhuje svérázná vdova, profesorka anglické literatury Ariel Truaxová. Oběma se totiž líbí a tak po ní neustále pokukují, což energické ženě pochopitelně neunikne. S oběma se seznámí a dokonce to vypadá, že by jeden či druhý mohli mít šanci ji získat. A tak se mezi nimi znovu rozpoutá nelítostný boj o ženu. A do toho všeho se ještě objeví děti obou starců. Johnova dcera Melanie, jejíž manželství s nevěrným Mikem se rozpadá a Maxův syn Jacob, který kandiduje na starostu. Ariel stráví příjemný večer a poté i noc s nesmělým Johnem, což ovšem značně vyostří vztah se žárlícím Maxem. John se soka nejdřív pokusí usmířit tím, že mu vrátí jeho milovaný a nedávno ztracený rybářský prut, když ho to neusmíří, rozhodne se sklíčený muž přenechat ženu příteli. Úmyslně se s ní pohádá tak, aby si šla pro útěchu k sousedovi. To však zdaleka není konec vyprávění. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (188)
Skvelá komédia, v ktorej počas Vianoc Ariel (Ann-Margret) pohne ľady medzi čoskoro sedemdesiatnikmi Maxom (Walter Matthau) a Johnom (Jack Lemmon). Určite najmä kvôli týmto dvom hercom je to nadpriemerná komédia, ktorú si je vhodné pozrieť hlavne cez Vianoce. ()
Balzám na duši! Všichni perfektní, ovšem nejlepší je starý pan Gustafson! Pře-fik-ni ji synkuuu! Nebo ji pošli za mnou! Myslím že Lemmon&Matthau jsou nejlepším filmovým párem všech dob:-) Předčí i Laurela a Hardyho a Lorenovou s Mastroiannim:-). Jinak pokud jde o film, byla jsem v pokušení zkopírovat komentář od Amarcord_1, natolik je výstižný a mluví mi z duše. ()
Některé starší kousky s dvojící Matthau-Lemmon jsem ještě neviděl, každopádně tento kousek mohu hodnotit jako zatím nejlepší pokus převést ji do nových časů. Správná dvojka mi přeplácanými situacemi a křečovitou snahou náváazat na to co fungovalo, když pánům bylo o 30 let méně moc nezaujala. O Wilderově Kamaráde, kamaráde radši pomlčím. Dej si pohov, kámoši je naopak čistokrevná pohodovka, která se sice docela drží při zdi, což je u pánů Lemmona a Matthaua asi s podivem. Ale musím říct, že jim role rozhádaných, ale v jádru přátelských dědousků bojujících o novou sousedku velmi sedly a přesvědčily mě, že dokážou být zabavní i v pozdním věku. Hlavně Jack Lemmon mi pořád přišel fajn a Walter Matthau mu zdatně sekundoval. Právě přítomnost pánů film povyšuje na lehký nadprůmer. Jinak se zřejmě jedná o takovou klasickou americkou komedii 90.let, kde je kapka humoru, dojetí, smíření, hodně sněhu a přání šťastných vánoc. Ale mohu říct, že mi to tohoto povánočního zimního zasněženého času docela sedlo, sledovalo se to příjemné a i vážnější pasáže na mě nezapůsobily špatně. Jako celek nic převratného, ale přijemná odyychovka, u které bych jen vynechal ty časté zmínky o sexu. ()
O hodně slabší film než když byli Lemmon a Matthau v plné životní formě. Je vidět, že v hollywoodské filmové tvorbě 90. let už se točilo na klasickou ucindanou notu, která vyhovovala primitivnímu americkému publiku a přinášela do kasy hodně dolarů. Ne že bych se občas nezasmál, ta potápějící s chata na jezeře byla dobře vymyšlená. Ale mám řadu důvodů k tomu, abych ubíral jednu hvězdičku po druhé. Především to předpokládané klišé, k němuž se od začátku schyluje a končící svatbou a jedním rozvodem. Potom sníh, každý film, z něhož cítím zimu, musím automaticky jednu hvězdičku škrtnout. A pak ty sentimentálně nostalgické žvásty o vánocích a jak na sebe máme o těchto svátcích být hodní. Když to člověk slyší každý rok, tak si už říká, aby bylo po nich. A nakonec ta nenáviděná brokolice. Vida, skutečně k nám po roce 1989 přišla z USA. Odkud jinud. ()
Myslím si, že by se novodobé komedie zde mohli něco přiučit. Místy fakt zvrácený naschvál, který vás pobavil do morku kostí. Pobavil jsem se tak, že mi zde nevadila ani softová romantika, kterou v softových komedií absolutně nemůžu vyzvracet(možná, že to bylo věkem). Taková podívaná na lidi v patřičném věku, kdy už si člověk myslí, že toho moc v životě nezažije, dokáže zpříjemnit den.. proto dávám plné hodnocení. ()
Galéria (23)
Zaujímavosti (3)
- Walter Matthau utrpěl díky mrazivým podmínkám v Minesotě zápal plic. (HellFire)
Reklama