Réžia:
Adam CollisScenár:
Randall JahnsonKamera:
Ron FortunatoHudba:
Stewart CopelandHrajú:
Simon Baker, Anna Friel, Nick Stahl, Rory Cochrane, Adam Goldberg, Tommy Flanagan, Stephanie Romanov, Darren E. Burrows, John Randolph, Jared Leto (viac)Obsahy(1)
Léto 1972: úřaduje Nixon a ve Vietnamu zuří válka. Horká léta 60. let pomalu chladnou. Úsměvná komedie vás zavede na bulvár SUNSET STRIP za šesticí mladých perspektivních umělců, kteří jsou odhodláni jít za svým snem a stát se slavnými. (oficiálny text distribútora)
Recenzie (27)
Jednoznačně jeden z nejkrásnějších filmů o syrové době sedmdesátých let. Úžasná plejáda skvělých herců v uvolněném snímku, který i po skoro třiceti letech vrací diváka do doby, kdy láska i atmosféra i muzika byly free a kdo stejně jako já někdy ochutnal LSD tak ví o čem mluvím. Mě byly tehdy čtyři roky ale hudba mne dohnala i po letech a tenhle film mi připomněl, jak důležité je žít naplno a radovat se z maličkostí. Skvělé herecké výkony všech zúčastněných ve filmu, kde není vedlejších rolí. Geniální kytary a krásné prostředí LA. Co víc chcete abyste si u filmu zavzpomínali a odpočinuli. DOPORUČUJI všem kdo alespoň trochu poslouchají opravdovou muziku. ()
......"Hollywood v 72., Sunset blvd. Lidi, tenhle asfalt byl narvanej každou noc. A nebyly to šlapky, byli jsme to my - lidičky, co chtějí udělat díru do světa".... Modní návrhářka se zálibou v sexu, kytarista povolaný samotným Jimmy Hendrixem s andělskými křídly, barvoslepý fotograf, zneuznalý skladatel, přitroublá rocková hvězda (Jared Leto s dlouhými vlasy a v upnutých hadrech - dost dobrý) - ti všichni se snaží proměnit své sny a touhy ve skutečnost bez ztráty smyslu pro romantiku a bohémský život. Hodně pohodový film s fajn hudbou, hadříky tehdejších věků a výborným hereckým obsazením. ()
O partičce lidí, kteří nejsou pro život vybaveni takřka ničím užitečným, ale snad a právě proto, že postrádají ten ubíjející smysl pro realitu mohou pohodlně snít o tom co by mohlo být a zatím ... žít. ()
Příjemný film, který sice nepřináší do pohledu na showbusiness a pravidla jeho fungování nic nového, ale je sympatický v tom, že všechny vztahové linie končí pozitivně, i když divák tuší, že v některých případech nebudou mít dlouhého trvání. Kladem je i obsazení, takové Anně Friel by člověk věřil milostné vyznání, i když ví, že se pár minut předtím vyspala s půlkou svých zákazníků.:-) Celkový dojem: 65 %. ()
tohle je svět podle mého gusta.. je to hollywood a tam je možné všechno..:) ()
Doba, ve který bych chtěla žít. ()
A na konci díky eponymním titulkům si potvrdíme,že to bylo vlastně o ničem a že ten život si jde tak nějak mimo všechno to kecání. Samozřejmě.Tentokrát než ,,příběh" mě víc bavila herecká parta,která se tu sešla. ()
Tovaren na sny, kde vznikaju slavne filmy, este v takom roku 1768 vobec nestala, na mieste dnesnych slavnych hollywoodskych studii prevladali v roku 1768 klasicke piesocne burky, maximalne tam stala stara osarpana chatrc, ktora sa pomaly ale rozhodne rozpadavala. Vyvoj nezastavis, v roku 1972 uz ta Tovaren na sny zvana HolyVud ponukala hercom slavu, peniaze, zak tore sa dali kupit rozsiahle majetky, domy, vily ..... alebo uspesnu karieru. A moznost byt za vodou. A toto ponuka Tovaren na sny dodnes. Toto vsetk o laka 6 mladych ludi, ktori tuzia po slave, bohatstve atd atd ..... do toho este oficialny distributor splieta cosi o Nixonovi a vojne vo Vietname. To ale je zahranicna politika USA, a tam mam brutalne zabrany hovorit - a nejde len o zahranicnu politiku USA, rovnako aj povedzme zahranicna politika Ruska ci nejakej dalsej velkej krajiny u vsetkych tychto statov mam rovnake brutalne zabrany : film je len sivy sedivy priemer, nic zasadne : 55 % ()
Zpráva o šíření kapavky v LA, nevtíravá mozaika lidskejch osudů, spousta super rockový muziky, bezva herci, no prostě všechno na svým místě, tak jak to má v dobrým filmu bejt. Snad jen ten sedmdesátkovej styl oblíkání mě moc nebere, ale zase už jen pouhý setkání dvou kluků s kytarama na ulici mi dokázalo vehnat slzičku do oka. Rockeři pozor! Film (nejen) pro vás! ()
Sunset Strip zůstal někde na půli cesty. Na půli cesty mezi tím být pohodovým filmem o duchu rock'n'rollu v uvadajícím étosu 60. let a tím, být hořce melancholickou polknutou slzou za zklamanými nadějemi Léta lásky. Mapování 24 hodin života několika až příliš typizovaných figurek (sebestředná rocková hvězda, citlivý fotograf, zneuznaný skladatel atd.) působí trochu přepjatě svou zjevnou snahou podat výpověď, která selhává ve dvou momentech. Tím prvním je, že je dost nejasné, co by se vlastně mělo vypovídat. A tím druhým, že celých 90 minut uběhne, a člověk si říká, že vlastně nemá smysl snažit se o té době vypovídat vůbec něco. A teď přichází, alespoň pro mne, zásadní kámen úrazu. On totiž přinejmenším jeden skvělý film o této době, o selhání 60. let, o snaze vyhnout se vystřízlivění a nechat se dál nést na vlně, která už se ale zlomila a jen se pomalu valí zpět, existuje: Fear and Loathing in Las Vegas. V něm z oparu psychedelického rauše vyvstávají ostře rozpory a marnost, která tepala v srdcích ztracených dětí Summer of Love v Haight-Ashbury. Sunset Stripu jako by nedokázal nabrat dost dechu, aby v něm něco z toho dokázalo zaznít. Šlehačka na tomhle želé je sice možná zdarma (pro někoho jí bude Anna Friel, pro jiného Jared Leto), ale i tak bude asi lepší nechat ho netknuté stát na umakartovém stole bistra. ()
Zajímavá sonda do nezávislé hudební scény 70.let. Pro tento film platí, že méně je někdy více, protože snaha ukázat co nejvíc jednotlivých osudů postav má nakonec ten výsledek, že se toho zas tolik nedovíme a vše je dost povrchní. Navíc nevím, jestli se to tak úplně hodí do žánru komedie. Vyobrazení doby a herci v čele s Annou Friel a Jaredem Letem jsou ale fakt bombovní. ()
Pohodový film o konci období hippies a volné lásky. V postavě Nicka Stahla perfektní příběh o někom, kdo předbíhá svou dobu. Naštěstí metal už klepal na dveře a jede nepovedený koncert nic nezhatil. ()
12. 10. 2011 (320.); byl jsem zvědav, jak vypadala mladší Alžběta Báthory, nebyl to špatný film ()
Pohodovka přesně na večer. Jared Leto parádně ulítlej, jen mi v těch životech rockerů chybělo větší vzrůšo jako třeba v Rockerovi s Wahlbergem. Ostatní postavy taky skvělý. Nejvíc jsem přál Stahlovi, takže jsem rád za závěrečný titulky. Jen ten život mi přišel na 70. léta až moc idilickej, protože podle mě stáli 70. léta za hovno (neberu teď hudbu, ta byla skvělá) a to jak u nás, tak všude jinde po světě. ()
Mozaika příběhů, která se točí kolem hudební branže a showbusinessu. S každým tónem elektrické kytary se dostává víc a víc pod kůži. Až mě to nakonec chytlo. Závěrečné titulky s dovysvětlením kdo kde jak a s kým pak už byly jen příjemou tečkou. Citlivě udělaný film. ()
spíš takovej výstřižek než příběh. o to víc ale působí přirozeně, žádný "tak teďka vám ukážu, jak to tehdy v těch dirty seventies vlastně bylo", atmosféra je hodně samozřejmá. absence silnějšího příběhu je ale přímo spojená s absencí nějakýho exkluzivně zapamatovatelnýho prvku. ačkoli aspirovat by na něj moh pěknej výkon anny friel! ()
Nikterak výrazný, zábavný či napínavý film, bez poselství. A přesto se mi na něj koukalo docela pěkně. Má totiž (snad) vypovídací hodnotu o daném místě v dané době a spoustě menších i větších postaviček, které prožívaly své chvíle slávy, neslávy, lásky, nelásky a kapavky... P.S. Pamatovat si budu kytarový duet v údolí ()
Málo známá,ale o to lepší zasněná komedie o partičce lidí 70. let,kteří touží po slávě a věří,že jí dosáhnout svým talentem.Super. ()
,,... a na koci toho tunelu jsem myslel, že bude Ježíš nebo Budha... a byl tam JImi Hendrix!´´ Jóóó, tak takhle to má bejt. Z filmu je cítit zoufalství i radost těch dob, kdy světu vládly drogy, sex a rock´n´roll. Dobrý scény: skoro mrtvej skaldatel, dialog kytar přes údolí a závěrečné nalezení spoluhráčě. Z těch člověka vážně zamrazí....:) ()
Ani nevím, koho mám z těch postav radši. Jestli hezouna Simona, vždycky kouzelnou Annu ve své pro mě nejlepší roli, Nicka jdoucího za záhadným riffem, Roryho a jeho poetické minrdáky nebo věčně nespokojeného Jareda. Asi všechny stejně. Sunset strip má neopakovatelnou atmosféru, kamera je kouzelná a povahy těch lidí mě blízké, takže 5. ()
Reklama