Réžia:
Joel SilbergKamera:
Hanania BaerHudba:
Gary MalkinHrajú:
Lucinda Dickey, Christopher McDonald, Michael Chambers, Ice-T, Jean-Claude Van Damme, Lela Rochon, Michel Qissi, Adolfo Quinones, Lisa Freeman (viac)Obsahy(1)
V prvním slavném snímku o break dance ztvárnila Lucinda Dickey nespokojenou jazzovou tanečnici Kelly. Tahle mladá a atraktivní studentka nesnáší přísný režim svého učitele, a když se seznámí se skupinou pouličních tanečníků, kteří vyznávají break dance, příliš neváhá a upjatou taneční školu opouští. Dá se dohromady s nerozlučnou dvojkou, mladíky Ozonem (Adolfo Quinones) a Turbem (Michael Chambers), a nově vzniklá trojice se brzy stává senzací pouličního tance. Ve snímku se jako klubový MC objevuje také slavný rapper ICE-T. Necelý rok po tomto úspěšném snímku vzniklo pokračování s názvem Breakin’: Electric Boogaloo. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (11)
V roce 1984 se roztrhl pytel s hudebními filmy a na dvojici filmů o "točení se na hlavě" jsem se opravdu netěšil. Nakonec se z Breaking vyklubal překvapivě v pohodě sledovatelný film. Žádný gangy, žádný rasismus, jen jednoduchý "příběh" o střetu mezi světem snobského klasického a svobodného pouličního tance a jedné holce na cestě mezi nimi. Příběh je jen pojivo mezi tanečními scénami, ale ty jsou absolutně fantastické, dechberoucí; točení se na hlavě zabírá jen pár procent, zbytek jsou pohyby něco jako v klipech Michaela Jacksona. To co předvádí dvojice tanečníků je neskutečné a ta holka, ač je vidět že tančí něco jiného se neztrácí a navíc je sympatická. K tomu skvělá muzika - směsice synthpopu, r´n´b, elektra či world music; dvakrát se objeví i rap (Ice-T). Zkrátka kýčovité, ale pohodové béčko s famózním tancem na 3*. PS: Van Damme v jedné z úvodních scén na ulici tančí v pozadí v černém tílku. ()
Děj je zbytečný řešit, protože slouží jen jako záminka pro co nejvíc tanečních scén, který teda často spíš než breakdance připomínají legendární strečink VHSky Jane Fondové v supermanském stylu "na černý lesklý elasťáky si navléknu ještě lesklejší fosforový kalhotky". Černí mladící jedou electro-boogie na bílé muže Kraftwerk, k matchům jim tam rapuje mladej Ice-T do rychlýho elektra, většina vypadá jako kdyby utekla z nějakýho videa Jacksona nebo Madonny (tzn. pravděpodobně ne uplně tak, jak tenkrát vypadali real breakdanceri) a když to začne být zajímavý, tak to utnou a napíšou "více čekejte v druhém dílu electric boogaloo"....kdo si všimne camea Jean Claude Van Damma, může z odměnu chodit celé léto ve stejných elastických řecko-římských nasrávačkách, jako tam má on. Kolem a kolem mě nenapadá nic, co by se tomu dalo vytknout, možná tam mohlo být ještě víc záběrů na zapařený klobásy natlačený do o dvě čísla menších jeansů... ()
No...dokoukávám veškerou filmografii Van Dammea. Netušil jsem, že se dostanu až do těchto filmů. JVCD jako křoví pouličního tance, co se snaží vrtět se v šíleným ohozu vedle jiných šílených chlápků. Nejsem zaujatý, ale ten film je fakt tak špatnej, že to není možný. Příběh je tu absolutně navíc a dává jen další a další možnosti pro další a další taneční vystoupení, které v té době byly in, dneska jsou pro všechny šíleně trapný. Ti dva černoši to ale rozjet uměli, o tom žádná. ()
Patřím do generace, kterou tato éra zasáhla snad nejvíce. Při zhlédnutí snímku jsem se vrátil do těch krásných teenagerovských let, kdy jsme v Brně založili taneční breakovou skupinu Reges´, vystupovali jsme v různých disco klubech, na plesech a úspěšně se účastnili několika soutěží. Vzpomínám jak jsme se scházeli v parcích a na náměstích s kazetovým magnetofonem a tančili jsme jen tak pro radost. Díky za tento film! Pro různé rýpaly, co sem dávají nemístné komentáře: homosexuálové jsme skutečně nebyli. Byla taková doba a móda, která k tomuto tanci neodmyslitelně patřila. Vrstevníci mi dají za pravdu, současným teenagerům to ale asi těžko vysvětlovat. ()
Na můj vkus tam bylo až moc homosexuálů. Připadal jsem si jak v pokoji Eltona Johna. ()
Galéria (30)
Zaujímavosti (6)
- Při jedné ze scén se v pozadí jako tanečníci na pláži objeví tehdy neznámý Jean-Claude Van Damme a jeho kamarád Michel Qissi. (lundgren86)
- Prvotní myšlenka na vznik filmu přišla od dcery Menahema Golana, poté co spatřila breakdance na Venice beach. (Grimaldi)
- Film je inspirován dokumentárním snímkem "Breakin ´a Enterin" o hudebním klubu Radiotron v Los Angeles. (Terva)
Reklama