Réžia:
Lindsay AndersonScenár:
David SherwinKamera:
Miroslav OndříčekHudba:
Alan PriceHrajú:
Malcolm McDowell, Ralph Richardson, Arthur Lowe, Helen Mirren, Philip Stone, Warren Clarke, Bill Owen, Geoffrey Palmer, John Barrett, Lindsay Anderson (viac)Obsahy(1)
Druhá část Andersonovy trilogie s postavou Micka Travise vznikla podle původního scénáře představitele ústředního hrdiny Malcolma McDowella, který popisoval své zkušenosti obchodního zástupce s kávou. Lindsay Anderson společně se scenáristou trilogie Davidem Sherwinem námět rozpracovali a připravili k realizaci. V téměř muzikálové koláži písní a jednotlivých epizod sledujeme bizarní cestu prodejce kávy, který se vydává do světa za štěstím a v rozmanitých prostředích (vojenský objekt, atomová elektrárna, kostel, noční párty) se setkává s různě zkorumpovanými představiteli moci. Malcolm McDowell je zde jako Šťastný muž naprosto neodolatelný a na samém vrcholu hereckého rozkvětu. Životní pouť jeho postavy, plná hrabivosti a chamtivosti mládí, odráží charakteristické jevy britské společnosti přelomu 60. a 70. let minulého století. Již potřetí se Anderson setkal s precizní prací kameramana Miroslava Ondříčka, na vynikající hudební složce se podílel Alan Price, který již dříve komponoval hudbu k některým předešlým Andersonovým divadelním inscenacím. Nakonec si spolu s dalšími hudebníky ve filmu zahrál sám sebe, podobně se v závěru filmu ve scéně konkurzu na Šťastného muže objeví i Lindsay Anderson. S výjimkou Malcolma McDowella se většina herců objeví v různých úlohách několikrát. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (24)
Hravá, lehkonohá odysea ambiciózního hřebečka připraveného vysrknout svět jako ústřici (na což má ovšem svět úplně jiný názor), která mezi vršením čím dál bizarnějších epizod, neobvyklých filmařských postupů, jakož i po padesáti letech pořád dokonale aktuálních pošklebků nad všemožnými nevábnostmi moderní společnosti ani na chvíli nezapomíná na staré dobré vypravěčství. Anderson na absolutním vrcholu (vůbec nejvíc mi tu připadá jako takový přístupnější, veselejší brácha našeho Pavla Juráčka), McDowell dtto, mladinká Helenka Mirrenka k sežrání sladká – a vůbec, celé to několikrát symbolicky recyklované obsazení je typově jedna trefa vedle druhé, stejně tak Ondříčkova kamera a Priceovy písničky, všecko do sebe zvláštně zapadá, poutavě se proplétá a skládá v zábavný, břitký i zadumaný obraz lunaparku světa a letohrátek srdce. ()
Náš drahý Malcolm se vždycky asi nejlíp vyjímal v úchylárnách a ujetinách. Mechanický pomeranč a Caligula jsou nejznámější. Lucky man zdaleka není takový výkřik, ale příliš si nezadá. Prostý obchodní cestující s kávou vyrazí do svého "revíru" na severovýchod...a pak už se z toho nevymotá. Svět je plný nástrah, nejrůznějších podivínů a šíleností. Jelikož on sám je taky divný, tak ty divnosti přitahuje. Divák by snadno mohl usoudit, že Británie je plná pervertů, šílených lékařů a běžný občan nepřežije pět minut, že nikdo nežije normálně. Možná. Spíš ale asi zbožné přání tvůrců v zemi kamenných ksichtů. Ze snímku je hlavně vidět radost z natáčení a samozřejmě i o pokus o originalitu. A snaha se cení. Oceňuji množství dějových i významových rovin, jimiž se film hemží. To se už dnes málo vidí...80% ()
Druhá část Andersonovy trilogie zavádí Micka Travise (Malcolm McDowell) do zvláštního surreálného světa, který je však tak nebezpečně podobný tomu reálnému, až to občas mrazí. Travis, mladý nadějný prodejce kvalitní kávy, je plný ambicí a optimismu. Je vyslán do světa, ve kterém touží dosáhnout úspěchu a uznání, avšak jeho cesta je vyplněna bizarními, absurdními až surreálnými epizodami, které zdánlivě spolu nijak nesouvisí, ale jejich pojítko je právě v tom reálném světě anglické společnosti. Ačkoli Anderson šil tento snímek na míru staré dobré Anglii, ve výsledku je obsah platný obecně. Více či méně skrytá kritika soudní i výkonné moci, kapitalismu, korupce atd. atd. je do jednotlivých epizod zakomponovaná skvělým a poutavým způsobem. Není divu, že z usměvavého a optimismem naplněného Travise se postupem doby stává přesný opak, obloukem se dostává do stádia, kdy se usmívá mnohem a mnohem míň, ale zato víc a víc myslí - viz. závěrečná scéna se samotným Lindsay Andersonem. Malcolm McDowell je v tomto tříhodinovém díle fantastický a jeho výkon je srovnatelný s Mechanickým pomerančem. Samotný film je neuvěřitelně silný, nepředvídatelný, neobvykle poskládaný, s originálním vyprávěcím stylem a pěknou "živou" hudbou, která prokládá jednotlivé epizody. Z celé trilogie je zřejmě Šťastný to muž nejlepší, rozvíjí předcházející Kdyby... a předznamenává následnou Nemocnici Britannia (viz scéna z nemocnice). Vynikající pětihvězdičkový film. ()
Šťastný to muž je bezesporu ukázka výtečné filmařiny a určitě si v budoucnu doplním i oba zbylé filmy této trilogie. Chválu zaslouží především představitel hlavní role Malcolm McDowell, na Alexe z Mechanického pomeranče sice nemá, ale i tak podává skvělý výkon. Pochválil bych i celkové satirické vyznění snímku, které nešetří nic a nikoho. Některé epizody jsou brilantní, u některých zamrazí a občas jsem se jen koukal a snažil vše pochopit. Bohužel film má pro mě i několik nedostatků. Proti dlouhé stopáži nic nemám a film má po většinu času co říct. Přesto bych vyhodil ty prostřihy na živou hudbu, která by stačila jen jako podkres. Kromě zbytečného natažení filmu mě to hodně rušilo a zbytečně to ještě více film rozsekalo do jednotlivých epizod. Nesedli mi ani stejní herci ve více rolích, působilo to hodně zmatečně. No a nesoudržnost filmu jako celku už jsem naznačil, v jednotlivých částech byl mnohdy skvělý, ale návaznost jednotlivých epizod byla horší a celkové vyznění snímku bylo o to slabší. ()
Som na seba primerane hrdý, že sa mi podarilo dopozerať tento nekonečný film. Mal som pocit, ako pri lúštení maxikrížovky, ktorej tajnička ma vôbec nezaujíma. Nepochopil som zmysel jeho nakrútenia a ani nemám chuť sa nad tým ďalej zamýšľať. Dve hviezdičky za neprehliadnuteľného Malcolma McDowella a rýchlo na tento film zabudnúť. ()
Reklama