Réžia:
Lindsay AndersonScenár:
David SherwinKamera:
Miroslav OndříčekHudba:
Alan PriceHrajú:
Malcolm McDowell, Ralph Richardson, Arthur Lowe, Helen Mirren, Philip Stone, Warren Clarke, Bill Owen, Geoffrey Palmer, John Barrett, Lindsay Anderson (viac)Obsahy(1)
Druhá část Andersonovy trilogie s postavou Micka Travise vznikla podle původního scénáře představitele ústředního hrdiny Malcolma McDowella, který popisoval své zkušenosti obchodního zástupce s kávou. Lindsay Anderson společně se scenáristou trilogie Davidem Sherwinem námět rozpracovali a připravili k realizaci. V téměř muzikálové koláži písní a jednotlivých epizod sledujeme bizarní cestu prodejce kávy, který se vydává do světa za štěstím a v rozmanitých prostředích (vojenský objekt, atomová elektrárna, kostel, noční párty) se setkává s různě zkorumpovanými představiteli moci. Malcolm McDowell je zde jako Šťastný muž naprosto neodolatelný a na samém vrcholu hereckého rozkvětu. Životní pouť jeho postavy, plná hrabivosti a chamtivosti mládí, odráží charakteristické jevy britské společnosti přelomu 60. a 70. let minulého století. Již potřetí se Anderson setkal s precizní prací kameramana Miroslava Ondříčka, na vynikající hudební složce se podílel Alan Price, který již dříve komponoval hudbu k některým předešlým Andersonovým divadelním inscenacím. Nakonec si spolu s dalšími hudebníky ve filmu zahrál sám sebe, podobně se v závěru filmu ve scéně konkurzu na Šťastného muže objeví i Lindsay Anderson. S výjimkou Malcolma McDowella se většina herců objeví v různých úlohách několikrát. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (24)
Druhá část Andersonovy trilogie zavádí Micka Travise (Malcolm McDowell) do zvláštního surreálného světa, který je však tak nebezpečně podobný tomu reálnému, až to občas mrazí. Travis, mladý nadějný prodejce kvalitní kávy, je plný ambicí a optimismu. Je vyslán do světa, ve kterém touží dosáhnout úspěchu a uznání, avšak jeho cesta je vyplněna bizarními, absurdními až surreálnými epizodami, které zdánlivě spolu nijak nesouvisí, ale jejich pojítko je právě v tom reálném světě anglické společnosti. Ačkoli Anderson šil tento snímek na míru staré dobré Anglii, ve výsledku je obsah platný obecně. Více či méně skrytá kritika soudní i výkonné moci, kapitalismu, korupce atd. atd. je do jednotlivých epizod zakomponovaná skvělým a poutavým způsobem. Není divu, že z usměvavého a optimismem naplněného Travise se postupem doby stává přesný opak, obloukem se dostává do stádia, kdy se usmívá mnohem a mnohem míň, ale zato víc a víc myslí - viz. závěrečná scéna se samotným Lindsay Andersonem. Malcolm McDowell je v tomto tříhodinovém díle fantastický a jeho výkon je srovnatelný s Mechanickým pomerančem. Samotný film je neuvěřitelně silný, nepředvídatelný, neobvykle poskládaný, s originálním vyprávěcím stylem a pěknou "živou" hudbou, která prokládá jednotlivé epizody. Z celé trilogie je zřejmě Šťastný to muž nejlepší, rozvíjí předcházející Kdyby... a předznamenává následnou Nemocnici Britannia (viz scéna z nemocnice). Vynikající pětihvězdičkový film. ()
Prakticky neznámý rozmáchlý epos o vzestupu a pádu ambiciózního mladíka postrádajícího jakoukoliv volní vlastnost. Satira prakticky na všechno možné, od studené války, vědeckého pokroku, kapitalismu, altruismu, ušetřena není ani elita, ani lůza. Ke všemu narativní experimenty, kamera Miroslava Ondříčka, nezapomenutelný ostčko Alan Price a famózní Malcolm McDowell ve vrcholné formě (námět je ostatně jeho dílem) ... Většina lidí se zalekne monstrózní tříhodinové stopáže, ale co naplat - v tom filmu je nastaveno zrcadlo celé společnosti (čímž nemyslím moralistické blekotání, jak je ten svět špatný, ale Vonnegutovský povzdech, včetně závěru s prolnutím tvůrce a hlavní postavy.) Katarze je o to silnější, že snímek se nebere vážně jako jemu podobné společensko-kritické kusy ... ()
Málo známý ale překvapivě výborný snímek, který kvalitně a vtipně experimentuje s různými možnostmi filmového vyprávění. Malcolm McDowell je zde jako Šťastný muž naprosto neodolatelný a na samém vrcholu hereckého rozkvětu. Zdárně mu sekunduje také mladá Helen Mirren (setkali se ještě v Caligulovi). Velmi dobrá je hudba a texty písní - její autor a ostatní muzikanti hrají ve filmu sami sebe. V závěru, ve scéně konkursu (na film O Lucky Man!) vystoupí (rovněž sám za sebe) i režisér snímku: Lindsay Anderson. S vyjímkou Malcolma se většina herců objeví v různých úlohách. Snímek je tragikomickou a velice zábavnou koláží bizarních příhod naivního mladíka, který se vydá do světa za štěstím. ()
Satirický film jak vystřižený z Fieldingova Toma Jonese nebo z Barryho Lyndona ovšem s humorem, který se poetikou blíží Monty Pythonům. Podobně jako u Thackerayho je to, domnívám se, hlavně zrcadlo dobové společnosti - nezáleží proto na tom, jestli je Mick Travis nakonec dobrodinec nebo hrabivec (výsledek je vždy stejný, protože hlavní hrdina slouží jenom k předvedení světa). O čemž ostatně nejlépe svědčí finální rozboření příběhové iluze. ()
Divácky nenáročnejší, naivnejší, menej štýlový Kubrickov Mechanický pomaranč v prevedení Andresona. Mapuje život mladého chlapca, ambiciózneho a schopného využiť situáciu. Honba za peniazmi a slávou nikdy nevýjde z módy. Druhá polovica filmu je výborná, symbolická. Hudobná stránka je príjemná a rozkošne podkladá myšlienky o životnej ceste hlavného hrdinu. Nezabudnime, že Malcolm je proste skvelý herec a znova ma o tom presvedčil. :) ()
Reklama