Réžia:
Al PacinoKamera:
Frank PrinziHudba:
Elmer BernsteinHrajú:
Al Pacino, Jerry Orbach, Neal Jones, Christopher Evan Welch, Madison Arnold, Ellen McElduff, Paul J.Q. Lee, Laura Esterman, Paul Butler, Susan FloydObsahy(1)
Když je neúspěšný spisovatel Harry Levine (Al Pacino) jednoho večera vyhozený ze své práce, kroky ho okamžitě vedou do bytu jeho přítele, rádce a fotografa Jaka Manheima (Jerry Orbach). U něj se zastavuje z dvou prostých důvodů; Jake Harrymu, který je na mizině, dluží slušnou částku a také si měl během posledního měsíce přečíst Harryho knihu, aby na ni autorovi řekl svůj názor. Jak se ale vzápětí ukazuje, Jake je na tom finančně ještě mnohem hůř, navíc tvrdí, že na Harryho knihu mu ještě nezbyl čas. Chladná únorová noc se tak pro oba osamělé muže mění v jeden dlouhý rozhovor, kde na povrch vyplouvají střípky ze životů obou mužů.
Chinese Coffee vychází z divadelní hry a s výjimkou několika festivalů se nikdy nedostalo na plátna kin, částečně kvůli odmítavému Pacinově postoji k jeho promítání. Teprve po sedmi letech od natočení jeho hlavní hvězda a režisér v jednom povolil, aby snímek vyšel na čtyřdiskovém DVD setu nazvaném "Pacino: An Actor's Vision". Na něm se také nachází The Local Stigmatic a Looking for Richard, další dva filmy, kde se Pacino pokusil kromě hereckých schopností prokázat i svůj režisérský, scénáristický nebo také producentský talent. (StarsFan)
(viac)Recenzie (18)
Tak tohle byla opravdu chuťovka. Al Pacino je, jak jinak, dokonalý, ale i Jerry Orbach podává skvělý výkon. Dialogy jsou nádherné a prostředí malého, zapadlého New Yorského bytu je výborné. Rozhodně stojí za to shlédnout toto drama, které mi občas přidalo jako slušně vyvedená komedie o dvou neúspěšných umělcích, kteří neschopni se prosadit čelí kruté realitě, neschopni si připustit vlastní chyby a vrhající vinu na všechno ostatní jen ne na svou neschopnost. 90% ()
Netradiční film. Označení, které mě napadlo hned v prvních pěti minutách děje. Neuvěřitelně komorní prostředí jednoho bytu, který vypadá... tak nějak moc realisticky na to, aby sloužil jen pro účely filmu. Žádný dokonalý pořádek, na druhou stranu ani zbytečně na efekt hrající depresivní prostředí. Tak takhle tedy vypadají americké filmy, pokud je jejich rozpočet přibližně stejný jako těch českých, a jsou založeny na divadelní hře. Až mi to trochu připomínalo Pacinovo oceňované Glengarry Glen Ross, ale tady ta intimita byla ještě mnohem větší. Jako byste Pacinovi viděli přímo do duše, ve svých vrcholových scénách tentokrát zdaleka neřval tolik, jak je obvyklé, spíš se jen tak procházel po městě a nahlížel do kaváren. A povídal. A povídal. Smířený se svým osudem spisovatele, který napsal "dvě slavné knihy, jen je nikdo nezná". Občas do děje probleskl nějaký ten záblesk minulosti; šťastné okamžiky, kdy byl Harry ještě se svou přítelkyní, chodil se bavit a hlavně žil... Chinese Coffee je zvláštní film (už jsem to říkala?). Trvalo mi sakra dlouho, než jsem ho sehnala, a bude to trvat sakra dlouho, než se mi dostane z mysli, byť jsem si v některých momentech přála, aby se příběh konečně pohnul dopředu. ()
"Je tohle soutěž umírajících mužů??" Dlouhodobá přátelství jsou o pevnosti, spolehlivosti, důvěře, tajemstvích, pomoci i kompromisech. "Kumulativní efekt" ovšem způsobuje, že může nastat bod zlomu a dochází ke slovní konfrontaci a někdy žel i k "praní špinavého prádla", čeho následkem je nevratné poškození vztahu. To je i případ Harryho a Jakea. Jsou to stárnoucí a hladovějící umělci časů minulých. Hádka mezi nimi eskaluje (spouštěčem byla Harryho ztráta zaměstnání bez vyplacení), když Jake kritizuje Harryho nový román. Jak hodiny plynou, do popředí se dostávají jejich skutečné pocity jednoho k druhému, když cynickým způsobem pitvají svou práci, milostné životy a sny. Al Pacino jako režisér odvedl dobrou práci při adaptaci Lewisovy hry z jeviště na plátno, zejména pokud jde o třenice mezi Harrym a Jakem. Retrospektivně se díváme na obrazy z jejich minulosti a vidíme, o čem přesně tito muži mluví, když analyzují život toho druhého. Zatímco rozsáhlé konverzace dvou osob v ohraničeném prostoru můžou na jevišti fungovat dobře a ve filmu ne, v tomto konkrétním filmu to funguje téměř dokonale. "Chinese coffee" je občas depresivně působící velmi kvalitní snímek (jehož největší síla je v dialozích), s prvotřídním scénářem a skvěle napsanými hlavními postavami, a to nemluvím/nepíšu o herectví Al Pacina i Jerryho Orbacha. P.S.: Původně jsem hodnotila nižší "známkou", od věty "Podívej se na svoje tkaničky" se situace vyvinula jinak... A taky: oba měli v oblibě jeden podnik, jenž působil velice sympaticky, hrála tam totiž originál cimbálovka čardáše ☺ Určeno spíše pro úzký okruh obdivovatelů Mr. AP, ke kterým rozhodně patřím ♥ ()
Zkraje jsem si říkala, že to bude určitě prima film, když tam hraje Al, ale po půl hodině spadly šraňky a já jsem jen letmo zachytávala tu a tam projíždějící vagón ve formě dobrého dialogu, nicméně to nestačilo k mému jásotu. Al je výborný herec, to bezpochyby, tady si to dokonce sám režíroval, o to lépe se mu to asi i hrálo, ale mně tenhle vlak nějak ujel, aniž bych ho cele ocenila. ()
Nezaslouženě opomíjený kus v Pacinově filmografii, v němž exceluje před kamerou a solidní práci odvádí i za ní. Je to hodně konverzační a divadelní záležitost, ale nudu divákovi nedovolují jak vcelku občerstvující vzpomínkové flashbacky, tak především opravdu bravurně napsané i zahrané postavy, během jejichž dlouhého, víc a víc do hloubky jdoucího rozhovoru se postupně více dozvídáme o situacích, v nichž se oba nacházejí, o jejich povahách i složitém vztahu. Nebudu o něm více psát, abych nespoileroval, omezím se už jen na to, že každému, kdo má rád Al Pacina a konverzační dramata, film bezvýhradně doporučím. ()
Reklama