Epizódy(39)
-
Bara no hanajome (E01)
-
Taga Tame ni Bara wa Hohoemu (E02)
-
Butokai no joru (E03)
-
Hikarisasu Niwa: Prelude (E04)
-
Hikarisasu Niwa: Finale (E05)
-
Nanami-sama, gojódžin! (E06)
-
Mihatenu džuri (E07)
-
Curry-naru High Trip (E08)
-
Eien ga aru to iu širo (E09)
-
Nanami no taisecu na mono (E10)
-
Júga ni reikoku: Sono hana o cumu mono (E11)
-
Tabun júdžó no tame ni (E12)
-
Egakareru Kiseki (E13)
-
Kuro bara no šónentači (E14)
-
Sono kozue ga sasu fúkei (E15)
-
Šiawase no cowbell (E16)
-
Ši no toge (E17)
-
Micuru midokašisa (E18)
-
Ima wa naki ókoku no uta (E19)
-
Wakaba šigereru (E20)
-
Warui muši (E21)
-
Nemuro Kinenkan (E22)
-
Duelist no džóken (E23)
-
Nanami-sama himicu nikki (E24)
-
Futari no eien mokuširoku (E25)
-
Miki no Subako (Hikarisasu Niwa: Arrange) (E26)
-
Nanami no Tamago (E27)
-
Jami ni sasajaku (E28)
-
Sora jori awaki ruriiro no (E29)
-
Hadaši no šódžo (E30)
Obsahy(1)
Malé Uteně zemřou rodiče a její trápení utěší až princ, který jí zároveň daruje prsten se znakem růže. Dojem, který udělá princ na Utenu, je tak velký, že Utena přisáhá, že se jednou také stane princem. Po letech ji sledujeme jako studentku na "Ohtori Academy". Nosí chlapeckou školní uniformu a její chování je i jinak pramálo dívčí. Díky své přímé povaze zachrání před bitím svou spolužačku Anthy. Mladík, který jí bil vyzve Utenu na souboj. Utena zvítězí a dle pravidel se Anthy, růžová nevěsta, stává Uteninou snoubenkou. Tím začíná kolotoč soubojů o Anthy, jejichž vítěz má získat moc přinést světu revoluci.
Shôjo kakumei Utena je seriálem odehrávajícím se v prostředí, které navenek připomíná, řekněme bonboniéru, pěkně zabalenou v pozlátku. Jenže pod povrchem se skrývá pořádná hořkost. Většina dílů se soustředí na psychologii postav, které se právě mají zúčastnit souboje. Každá postava má jiné důvody a zcela jinou povahu. Seriál je alternativě převyprávěn ve filmu Adolescence of Utena. (Subjektiv)
(viac)Recenzie (12)
Zdanliva stredoskolska soap opera finisujici jako temne drama o obetovani se pro druhe a sile pratelstvi zmenit svet - a to vse bez vybuchu (kdyz nepocitame omacku z 1000-leteho curry) a bez potoku krve. Na podivnou skolu pro smetanku "Ohtori Academy" prichazi mlada divka Utena Tenjou - jeji cil: stat se princem. Kdyz byla mala ztratila Utena oba rodice a z hlouby beznadeje ji zachranil tajemny princ na bilem koni tim, ze ji ukazal neco vecneho - neco na co si uz nedokaze vzpomenout. Pak ji dal prsten se symbolem ruze jako prislib, ze ho jednou najde a taky jako symbol zavazku a slibu ktery tehdy Utena dala. Kdyby si jen dokazala vzpomenout co to bylo.. jedine co podvedome vi je, ze se za kazdou cenu musi stat vznesenym princem, jinak svuj dluh nebude moct nikdy splatit. Zmateni? Budete jeste vic az to uvidite. RGU jsem ze zacatku temer zatratil jako jakesi podivne (cti: poradne japonsky ujete) "stredoskolske drama" s velicem svebitnym zpracovanim. Co me u tehle show drzelo, byli komedialni vstupy za ktere muze predevsim dabelska skolni primadona Nanami (ten studiini vecirek se sneky, hady a chobotnici je genialni) a uzasne kratke minihry stinoveho divadla Kachira. Lehka nota zacne byt ale casem nahlodavana vsemi temi zuricimi emocemi, neopetovanymi laskami, zradami a v pozadi se pomalu zacne risovat i temny stin tragedie z minulosti. RGU je dejove dotazene (coze dejove dotazene anime? svatokradez!), velice originalne umelecky zpracovane a i prekvapive promyslene kdyz tomu date sanci. PS: soundtrack (jeho klasicistni/instrumentalni cast + par jazzovych experimentu) je za ***** !! Podobnou hudbu sem snad nikdy neslysel (sem hudebni barbar, asi nic divneho) . ()
Když si čtu svojí synopsi,vidím, že jsem asi příliš neozřejmil, o co vlastně v Uteně jde. Pokusím se to trochu napravit. Základ jsem popsal správně. Utena nastoupí na Ootori Academy, zachrání Anthy před výpraskem a je vyzvána na souboj , který vyhrává, načež se stává snoubenkou Anthy. V mnoha dílech dojde k nějakému souboji mezi Utenou a někým dalším. To zajímavé jsou důvody, proč se ony "další postavy" soubojů účastní. Soubojům tedy předchází poměrně podrobné vykreslení povahy a vztahů duelistů. Samotné souboje jsou pojaty, spíše než se snahou o realističnost, výtvarně a hudebně zajímavým způsobem, významnou (a pro diváka IMHO pozitivní) roli v nich hrají nadpřirozené prvky. Scéna příchodu Uteny na kolbiště a tasení meče je velice zdařilá, a obě jsem si vychutnával, i když jsou víceméně stále stejné. Příchod Uteny navíc doprovází skvěle padnoucí skladba "Zettai Unmei Mokushiroku" (Absolute Destiny Apocalypse). Během vyprávění se samozřejmě postupně dozvídáme i něco o minulosti jednotlivých postav, celé akademie a původu a smyslu soubojů o Anthy. Originální je i výtvarné pojetí seriálu, které v sobě kombinuje záměrnou "kýčovitost" (uvozovky jsou namístě) se surrealismem (např. schodiště vedoucí na kolbiště, vzhůru nohama z nebe trčící hrad nad ním atd.). Dokonce samotné pohyby postav jsou podřízeny této zvláštní, ale rozhodně zajímavé estetice. Zde uvedu opět scénu tasení meče, uléhání Uteny a Anthy do postele v posledních dílech či vyvrcholení jízdy vytuněným bourákem též v závěrečných dílech. Do tohoto zdařilého slepence jsou často zakomponovány různé symboly - růže, výtah či schodiště (cesta na vrchol), trny, rakev, auto, věž, hrad atd. atd. Utena se nevyhýbá ani sexuálním scénám (sexu samotnému ovšem ano), nicméně je zapracovává tak decentně a skrytě, že o nějaké explicitnosti nemůže být ani řeč, jde spíš o náznaky. Jak to shrnout? Wikipedie popisuje Utenu jako postmoderní pohádkový příběh, který si půjčuje tradiční motivy, prekoncepce atd., a převrací jejich význam. Souhlasím. Z hlediska specifických anime žánrů, patří Utena bezpochyb k shoujo, nicméně toto zařazení, ač přesné, může být pro leckoho zavádějící a od Uteny odvádějící. Vyskytují se i komediální prvky, ovšem označení seriálu jako komedie bych se bránil. Utena je prostě a jednoduše jiná, originální ve svém výtvarném pojetí, prostředím i postavami. Každý z ní jistě nadšený nebude, ale já jejího zhlédnutí ani na okamžik nelituji. Lepší ****. ()
Každý díl či dvojdíl je střižen podle jednotného vzoru. Tedy skoro každý. Nejdřív nějaký ten všední život, pak se objeví protivník, nějaké to vylíčení vztahů s milovanou osobou a dalšími, nějaká dobrůtka pro Ču-Ču, pak už se vyrazí na duel... (ve stále stejném kostýmu) Nesmím zapomenout na vtipné (výjimečně) komediální momenty. (Píchnutí;-)) Btw: Komu se líbí Utena, tomu doporučuji Bókjaku no senricu, anime žánrově naprosto odlišné, v bizarnosti však revolucionářce velice podobné. 7+/10 ()
4/39 Devadesátkové anime ve své nejryzejší podobě. Tehdy rebelka Utena představovala určitý vrchol jinakosti. Dneska není problém komparativně pročíst i manga verzi a užít si celý ten pokřivený svět, který čeká, až ho ta holči s růžovým přelivem a v klučičí uniformě zase narovná. Vcelku je to pastva pro oči, všude samé květiny, minisukně a emoce. ()
Utena Tendžó chodí na podivnou střední školu. Jde spíš o tradicionalistické univerzitní městečko, které sice není výslovně odloučeno od zbytku světa, ovšem fakt, že se děj odehrává výlučně v něm a ani studenti o světě mimo (nebo o svých rodičích či dřívějších přátelích) nehovoří, takovému dojmu napomáhá. Ba dokonce se zdá, jako by ani jiný svět neexistoval a odkázání studentů jen na sebe sama je vedeno nějakým záměrem. Kromě vyučování šermují, jezdí na koni, odpočívají v parku, utužují přátelství a splétají intriky proti sokům, zažívají první milostná dobrodružství a několik privilegovaných příležitostně bojuje ve zvláštní aréně o zdánlivě nedotkutelnou dívku Himemiji a o sílu „přinést světu revoluci“. Souboje uvádí stále tatáž (byť mírně obměňovaná) znělka, což zdůrazňuje jejich spíše obřadní charakter, a navzdory letitosti seriálu jsou výborné; choreografií už neohromí, ale výtvarně jsou krásné. Doprovází je značně trhlé písně – hudební doprovod je žánrově mimořádně bohatý a představuje pro mne filmový vrchol -, ale ještě zmatenější než z jejich textů bude divák zpočátku nejspíš z magického stínového divadla, které tu více, tu méně alegoricky glosuje seriálové události. Desítky dosud zhlédnutých anime mě dostatečně nepřipravily na Utenu, její svérázný přístup, a měl jsem nezřídka pocit, že s něčím takovým jsem se ještě nesetkal. Tenhle školní areál je prostě podivné místo plné podivných lidí, v němž se dějí věci důvěrně známé, ale mezi nimi probleskává jakási směs snových vzpomínek a náznaků, že se zde jedná o cosi víc. Na tvorbě se podílelo mnoho režisérů a je to znát. Každý látku pojímá jinak a jednotlivé epizody se liší způsobem vyprávění i atmosférou, ovšem dokud se drží určitého základního rámce, ke světu Uteny se tahle různorodost hodí. Žel vyskytuje se zde několik excesů (zejména epizoda 8), jež svým charakterem vybočují opravdu extrémně a seriálu škodí. Největší prostor je věnován postavám, zpravidla se každý díl zaměří na jednu z nich a přiblíží nějakou její vnitřní obavu či vztah k někomu jinému. V psychologické propracovanosti patří Utena mezi nejlepší anime; charaktery jsou napsány dobře a nejednoznačně a v jejich příbězích se stále připomíná červená nit celého příběhu, tedy obtíže související s dospíváním, jako poznávání své sexuální identity či touha po něčem věčném, oč by bylo lze se opřít. Právě u „vážných témat“ se nejsilněji projevuje další Utenin klad, výtvarné zpracování a jeho schopnost zprostředkovávání různých pocitů či stavů (např. děvče odmítající opustit rakev, v níž se skrývá). Nápaditá výtvarná řešení jsou ale na každém kroku, např. černé-chybějící obličeje ve vzpomínkových pasážích nebo místo pro dušezpyt pojaté jako výtah, který sjíždí stále hloub do podvědomí. Jak se seriál odvíjí poměrně poklidně, tak závěrečných devět dílů se promění v jízdu na splašeném oři, během níž není skoro čas ani rozhlédnout se okolo. I proto bude po jeho vyvrcholení dost možná panovat v divákově hlavě z této postmoderní pohádky určitý zmatek. A touha podívat se na ni znova. 10/10 () (menej) (viac)
Strašně zvláštní kousek, narvaný všemožnými symbolismy, kde na první pohled naprosto nic nedává smysl a kolikrát opravdu nemáte nejmenší páru, co že se to vlastně děje, ale i přes to z toho všeho chrčí tolik emocí a citu, že se nelze odtrhnout od obrazovky a vy kolikrát pomalu brečíte a ani vlastně nerozumíte proč. A hlavně celé to 90's zpracování, od animace, přes opening s endingy (především ten 2. se mi strašně líbí) až po náhodné hudební pecky mě baví a stejně tak jsou špičkové propracované postavy, které s každým dalším dílem rozkrývají své vrstvy. Určitě si to dám někdy znova. 7,5/10 ()
Toto staršie anime z roku 1997 budem hodnotiť z pohľadu diváka v roku 2015 a nebudem ho šetriť. Čo bude ťažko niesť divák z tohto obdobia a aké kvality má Shoujo Kakumei Utena? (ďalej len Utena). Utena trpí prílišnou repetetatívnosťou (opakovaním) niektorých scén a to dnešný divák čo chce vidieť stále niečo nové nenesie tak dobre. Aj keď u mňa to malo taký efekt, že som si začal tú pesničku spievať, aj keď som toto anime nepozeral. Ďalšia vec je, že človek čo vidí prvý diel tak postupne zistí, že rovnakých dielov s rovnakým priebehom je približne dvadsať ak nie viac. Priebeh je stále rovnaký a to predstavenie Duelanta a ku koncu dielu súboj s Utenou pri scénkach, ktoré naháňajú čas, aby bol diel dostatočne dlhý. Poslednou škvrnou (chybou) je (približne) pät úplne hlúpych dielov. No lenže napriek tomuto všetkému sa v Utene toho skrýva oveľa viac, ako si na prvý pohľad (po prvých dieloch) človek všimne. V tomto anime je totiž veľké množstvo skrytej symboliky a filozofie a divák nemá šancu toto všetko postrehnúť. Napríklad môžeme spomenúť vyťahovanie meča z ľudí. Utena tiež obsahuje veľa sexuálnych narážok a celkovo je to veľmi úchylné anime. Úchylné anime to síce je, ale sexuálne akt nezobrazuje, ukazuje len náznaky tak, aby divák vedel čo sa deje. Veľa postáv sú zlé úchylné "hyeny" a v jednotlivých dieloch sa vyplavuje na povrch veľké množstvo ľudských nie veľmi ventilovaných pocitov. Takže nečakajte nejakú rozprávku plnú vtipov. Vtipné situácie sa nejaké nájdu, ale drvivá väčšina je v už spomínaných hlúpych dieloch. Inak si Utena v podstate zachováva svoju vážnosť a úchylný podtón. Skoro všetci muži čo sú v tomto anime sú playboy (kovia) čo majú zástup svojich obdivovateliek. Jediný výrazne kladný hrdina je Utena (kladná hrdinka), ktorá ako keby bojuje proti všetkému (všetkým), ale nezabúda sa ani na jej výrazne zvláštnu osobnosť. Plusom je výrazná možnosť pochopiť zmýšľanie jednotlivých postáv z dôvodu, že dostávajú dostatočný priestor a anime sa venuje do hĺbky ich pocitom. Posledných pár dielov, kde sa v podstate divák dozvie veľké množstvo dôležitých informácii je vážne kvalitných a divák to po tej porcii dielov fakt potrebuje. Utena sa pohráva dosť výrazne s tým čo je vlastne "večné" a či niečo také môže v smrteľnom svete existovať. A koniec? Tak ten je výhrou aj prehrou zároveň. ()
na mna az prilis divne... zaciatok bol super, ale cim dalej, tym to bolo surrealistickejsie, ale mimo mna... ()
Snad jsou to alegorie natolik alegorické, že tam snad ani žádné nejsou. Snad specifický japonský filmový humor postavený na stupňování absurdity (kůň - býk - klokan; sloni v Indii atd...) Zapůsobila i pohádková stylizace. Jedinou chybou by snad mohlo být, že některé díly se skoro nedají sehnat s anglickými titulky, a tak si možná budete muset vybrat mezi španělštinou a francouštinou. Našťěští dialogy nejsou složité, takže jsem španělsky pochytil někdy i dvě slova z jedné věty. ()
Skvělý a rozhodně originální námět, zápletka a rozuzlení, ale zpracování pokulhává. Dlouhé opakující se scény po pár epizodách dost unavují, některé epizody vypadají, jako by sem ani nepatřily. Lepší 3* ()
Kupodivu mě zpočátku neodradil přehršel růží, a jsem za to ráda! Přišla bych o takový skvost... ()
Koho by napadlo, že se někdy povede skloubit mahou shoujo žánr se surrealismem, výbornou psychologickou analýzou postav a podivným dějem, který se rozhodně nedá nazývat předvídatelným. Ta předvídatelnost je podle mě největším záporem shoujo anime, ale tady se světě div se, nedalo očekávat vůbec nic. Jelikož je však toto anime z roku 1997, tak bych řekla, že až dnešní doba tento žánr zazdila a udělala z něj trapné povídání o pocitech a milostných mnohoúhelnících. Co shledávám nejzajímavějším jsou tady vztahy mezi postavami, které se všelijak proplétaly a vyvíjely. Animace je vzhledem k roku vydání pěkná, působí hodně netradičně a umělecky. Hudba mi celkem lezla na nervy. A co se celkového příběhu týče, je trochu těžké pochopit, že to, o co tam ve skutečnosti jde a o čem se tam mluví jsou dvě naprosto odlišné věci. Zkrátka takový lepší kousek, dobrý na zamyšlení a oddych od typických dívčích anime dnešních let. ()
Reklama