VOD (6)
Obsahy(1)
Svet podľa Daliborka je filmový portrét autentického českého muža z Prostějova, ktorého štáb Víta Klusáka sledoval počas dvoch rokov (2015-2016). Dalibor K. (37) pracuje ako maliar, natáča amatérske horory, skladá nahnevané piesne, maľuje a je neonacista. Blíži sa k štyridsiatke, žije so svojou mamou Vierou (63), nenávidí svoju prácu, rómov, Židov, utečencov, homosexuálov, Merkelovú, pavúky a zubára. Ešte pred aktuálnou vlnou YouTuberov sa jeho domáce video s vystreľovacím obuškom stalo hitom českého internetu. (Bontonfilm SK)
(viac)Recenzie (398)
Trochu polemizuji nad tim, zda si z Daliborka delali prdel, nebo jestli mu chteli ukazat opravdovy svet. Mozna vic nez Daliborek byl vetsi magor ten pritel jeho matky. Zvraceny pribeh z Prostejova, ktery me nuti premyslet nad tim, kolik takovych existenci vlastne zije a ma moznosti volit nebo se rozmnozovat. Btw, to smireni s tim, ze nechce mit deti bylo to jedine, co me zahralo u srdce a rekla jsem si, ze nemusi byt vsechno ztraceno. ()
Dokumentární to není ani náhodou. Scény se přetáčeli, štáb nabádal aktéry k "tomu co chtěli vidět", hlavní aktér dělal některé věci vyloženě naschvál protože si myslel, že se to od něj očekává. Osvětim byla vyloženě připravená, filmaři předem věděli, že tam bude oběť holokaustu, což hodnotím jako hodně nechutné a neuctivé k obětem a především k té ženě. Tohle a mnohem víc na klusáka a jeho štáb vyplavalo po té, co se film začal řešit. Já se na něj podíval až po letech, protože jsem věděl, že to bude krásná ukázka Klusákovy práce a toho jak mohou zneužít Babiše mladšího v politickém boji. ()
Vít Platfusák, pri všetkej úcte k jeho tvorbe, sa tentokrát snažil zavďaciť ľavičáckej premotivovanej pseudobojovníckej antifa mladej pakáži, ktorej je v čechách viac než hnoja na poli. Extrém plodí extrém, a vám sa to pane rejžo podarilo. Gratulujem! ()
Dokument? Určitě ne. Spíše škodoliběúsměvné něco, takové to "Nakoukání do českí naci kultúri na obědnávku slavnoj Klusackoj narodu". Medvědí služba danému problému. ()
Nechápu, proč si nenatočí film, když tak tíhne k vyprávění. Místo toho klame veřejnost, která stále věří, že je dokumentarista. Vše ostatní důležité už řekli Verbal, Cival a další zde. 10%. ()
Portrét průměrného Čecha. Vyniká hlavně bizarnistí výroků. ()
Člověk by se neměl smát cizímu neštěstí, ale u Daliborka to nejde. Ten byl vlastenec ještě dřív než to bylo in. Dnes už by takový dokument moc nezaujal, dnes jemu podobných exotů běhá po ulicích tisíce. Je to hodně zvláštní dokument, jde ho (ten dokument, ne Daliborka, ten je prostě debil, i když vlastně skutečně něžný debil) milovat i nenávidět najednou. Má to celé svůj originální způsob vyprávění, jak nahlížet do hlavy originálnímu "Made in Czechoslovakia" náckovi. Škoda toho konce, Klusák se ve všech svých dokumentech snaží být co nejkontroverznějším to jde, a většinou ho za to člověk skoro až obdivuje jak bilancuje na hraně, ale tady to prostě podělal na plné čáře. Proti jiným tady si ale myslím, že to podělal víc tím, že Daliborka vůbec postavil proti paní, která přežila koncentrák, než tím, že do toho vstoupil. Mohl čekat co se stane, že jeho vnímání světa za hodinu nezmění, ale mohl ho jen provést místem a pak mu dávat další indicie a sledovat, jestli se mu v hlavě něco nepohne, což se asi díky zprávě, kterou Klusákovi poslal, povedlo. A hlavně mohl ušetřit onu paní dalšího děsivého zážitku v Osvětimi. Ale na jednu stranu chápu, že to už nevydržel a když už šel touhle cestou tak musel Daliborkovi něco říct, protože by z toho ta paní mohla mít infarkt. No a pak už to šlo úplně do háje, pak už se to Klusák snažil jen uměle gradovat dál a dál, kout železo dokud je žhavé, a posírá to víc a víc. ()
Film zacílený především na intelektuály, kteří se rádi zasmějou nad blbostí bílých heterosexuálních hrdých Čechů. Některé z jeho částí skutečně působily tak, jako by bylo cílem hlavního hrdinu především zesměšnit v tom, v čem se doposud nedokázal zesměšnit sám. To, že tady jsou lidé, frustrovaní svým životem, kteří ujíždějí na bílá síla nesmyslech, je smutné. Na Slovensku to platí dvojnásob, bohužel. Ale i v jiných koutech světa. Hollywoodské filmy do toho taky často jebou a je obtížné narazit na film, který by jebal do podobných extrémů z druhé strany, což mě mrzí. Tento film zůstává jako výpověď o pár dnech v životě frustrovaného bílého heterosexuálního muže, kterej je nasranej na všechny, a ve skutečnosti je nasranej sám na sebe. Do takových lidí je velice snadné se strefovat. Jsem však rád, že něco takového vzniklo u nás. ()
V dnešní době lze natočit cokoliv. Bohužel, ale na některé snímky se nadá dívat. Tohle se tíká i tohoto snímku. ()
Odpad o sociálním odpadu...a další státní peníze v prdeli...Opravdu jsme na tom tak špatně, že musíme zkousávat všechny tyhle pseudodokumenty o fetkách, cikánech a náccích??? ()
Další film sloužící k podpoře západního sociálního a neomarxistického inženýrství.Jedná se o tendenční snímek, který má v divákovi evokovat pocit viny, úzkosti jestliže není v souladu s hodnotami režiséra (očividné vzhlížení k menšinám, které si to možná ani nepřejí a k západním euro-od-reality-odtržených politiků, pseudo intelektuálů a umělců). Ale co čekat, když toto podporuje ta naše "veřejnoprávní" televize :(. Pokud by se jednalo opravdu jen o kritiku nacismu jako takového, proč ne. V dnešní době je však problém spíše na druhé straně domněle vytvořeného protipólu. Odpad! ()
Je to asi taký "dokument" ako sú podľa tv barrandov "skutočné" príbehy v Musilovej trapošine Nebezpečné vztahy. ()
Zklamání. Klusák posouvá svůj tradiční styl dál a totálně boří hranici mezi dokumentem a fikcí. Člověk může jen hádat, kde jsou aktéři alespoň trochu sami sebou, kde hrají, to co si myslí, že by se Klusákovi líbilo a kde hrají to, co po nich přímo Klusák chce. Když vidím v Českém míru paní volající „Ami go home“ může mi to o něčem vypovídat, ale o čem vypovídají nastylizované scény? Skoro začíná klíčit podezření, že jde jen o řachandu a pokud o rekord v míře trapnosti. Tím spíš se musím ptát po smyslu sdělení celého filmu. O náckách není vlastně vůbec. Dalibor do žádné neonacistické struktury nepatří, je to spíš prostý trouba s oidipákem, který si něco přečetl na internetu a chce tomu věřit, aby se alespoň nějak ve světě zorientoval. Potud možná zajímavé ale na celý film to ani zdaleka nestačí. Klusák si proto pomáhá absurdními scénkami, v nichž své „hrdiny“ víceméně zesměšňuje. Jen občas probleskne něco zajímavého, jako ve scéně rozlučky v práci. Vše vrcholí pečlivě připravenou akcí Osvětim, kde Klusák konfrontuje Daliborka s přeživší holocaustu. Nácíček se pokouší udržet integritu a svědectví zpochybnit vyčteninkami z netu, načež jako poslední spravedlivý vtrhává do záběru poprvé a naposledy Klusák, aby ho plamenným projevem definitivně vyřadil ze společnosti slušných lidí. Triumf jednoho z nejinteligentnějších režisérů nad poloretardovaným debilem je završen. Jestli tohle Klusákovi stačí, mě teda fakt ne. Takovej Novotný byl alespoň soupeř, tady ale vážně přemýšlím, za koho je mi více stydno. Alespoň trochu vše zachraňují poslední scény, kde si Dalibor mlčením paradoxně udržuje alespoň nějakou integritu a důstojnost, zatímco členové bizarní rodiny (zvláštní extrémně odporný otčím) se předhánějí v gejzírech pokrytectví a ubohosti. Kdyby byl film spíš zprávou o banalitě zla a o prostoduchých a sociálně hendikepovaných lidech ztracených v postmoderním světě, mohlo by to fungovat. Jako autorská manýra vyprávějící o jednom přitroublym rádobynáckovi s morálním poselstvím na závěr, mě to ale celkem zklamalo. ()
byl to dokument nedokument. U mně to vyvolalo hodně pocitů, ale spíš mi to připadalo jak film, který měl říct že neonacisti = kreténi. Jinak to bylo dobře natočeno a ten konec byl epik. ()
Velmi dobře natočený pseudodokument. Kvalitní bulvár. Zábavný bizár. Podněcuje otázky netýkající se ani tak neonacismu (protože o něm to nebylo) jako spíš formální stránky filmu, vztahu mezi filmařem a filmovaným apod. ()
Moc dobře nerozumím, proč si tohle něco, balancující na hraně s dokumentem zasloužilo tolik kritiky. Podle mě své poslání plní, i když jako celek určitě není plně objektivní a asi nějaké notičky občas rozdané byly. Ale přesně ta absence jistoty víc navádí k tomu se nad tématem/tématy filmu zamyslet. Možná by bylo lepší chápat Daliborka jen jako jeho rodinný portrét než jako dokument o neonacismu. (velmi dobře napsal Hellboy) ()
Plitké zobrazení zhmotnělého přispěvatele do diskuzí o uprchlících na webu novinky.cz. Ani mi to nepřišlo moc vtipný. Není to dokument o neonacistovi, který by byl o svých názorech přesvědčen, nýbrž o nešťastném mamánkovi na hranici retardace, který si kompenzuje svoje mindráky (na druhou stranu kolik jich takových asi je?). Konfrontace s židovským původem na kolejich v Osvětimi mi přišlo odporně laciné, vykonstruované a trapné, stejně jako Klusákův hysterický výstup na účet hlavního představitele. ()
Nádherný dokumentární film o české odrůdě troglodyta obecného. ()
Dobra. Bud jsem to absolutne nepochopil, nebo jsem videl jeden z nejubozejsich snimku ve svem zivote. Snimek o lidech tak zbytecnych, ze by nestali za potkani, za normalni slovo natoz za nejakou slozitejsi konverzaci... I kdyz bych pominul to, ze je to hrany snimek, porad to ve me nechava pachut ztraceneho casu sledovanim tohoto "dokumentu". Zbytecne prehravane v nekterych pasazich. A konec? Co to sakra melo byt za ubohost? Klusaku tohle se nepovedlo. ()
Dobra kamera jako vzdy, ale zadne inovace. Spatne sehrane. Stejny motiv jako jiz tradicne v ceskem dokumentu, clovek na pokraji chudoby s mirnou mentalni retardaci zasazen do prostredi s nabytkem prinemensim 30 let starym a osuntelym, nudne a pomale pusobici dokument. Ja osobne k neonacismu take lehce priklanim a nemyslim si, ze jsem na tom tak spatne. To same jako ne vsichni bolsvici jsou senilni seniori, ale i vzdelani lide s dobrou zivotni urovni. S nasi DSSS, ale nesouhlasim, ti lide se opravdu jdou jen porvat a ani nevi za co a s nacky nemaji vubec nic spolecne ho ani s jejich ideologii. Sposta lidi i z jinych uskupeni v tom jasno nema. ()
Reklama