Réžia:
Marek NajbrtKamera:
Miloslav HolmanHudba:
Petr MarekHrajú:
Jan Budař, Klára Melíšková, Jiří Ornest, Josef Polášek, Leoš Noha, Tomáš Matonoha, Will Spoor, Jan Řehák, Cyril DrozdaObsahy(1)
Pro řadu Čechů je lední hokej sakrálním prostorem, kde si realizují vlastní touhu po dokonalosti, vítězství, obdivu a moci. V takové fanoušky se mění i skupinka hrdinů, obývajících zdevastovanou vesničku kdesi v českém pohraničí. Scházejí se v průběhu mistrovství světa před skomírající televizní obrazovkou v místní hospodě, jejíž zadlužený majitel Karel už nemá odvahu po nich požadovat peníze za útratu. Chodí sem opuštěný invalida Jarda, který nenávidí Romy, poctivec Josef, jehož hlavní starostí je, aby ho za Roma nikdo nepovažoval, neurotický Pražák Pavel, pokoušející se vyhnat ze své víkendové chalupy původního německého majitele, žena hostinského Zdena, po níž pokukuje Jardův dospívající syn a jež miluje světáckého řidiče, jehož autobus zprostředkovává jediné spojení se světem Autoři nabízejí hořce drsnou, černohumornou grotesku o citové prázdnotě a lidské malosti. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (210)
Výjev ze shluku polorozpadlých budov stěží nazvatelných vsí kdesi na kraji republiky a několik diametrálně rozdílných obyvatel, které spojuje mizérie a právě probíhající hokejový šampionát. Namísto komplexního příběhu nás film vrhá přímo na zásadní předěly několika životů. Pavelec má, krom trápení s původním německým majitelem chalupy, po rozvodu prázdnou kapsu, Karel, topící se v dluzích, už hospodu asi dlouho neutáhne, Milan končí s řízením autobusu a chce pryč, Jardův syn nemá kvůli nulovému zázemí chuť s otcem nadále zůstávat a Zdena, citově i materiálně strádající, zjišťuje, že je těhotná. Únikem pro ni je tajná touha po Milanovi, který se zdá pro její omezený rozhled nejpřijatelnější volbou, ostatní chlapi pak na trápení zapomínají prostřednictvím sledování hokejových přenosů. Ke všemu špatnému Bohouš, mající vize, předpovídá českému týmu prohru. Tato filmová mozaika ale cosi postrádá a i když výkony především Jana Budaře a Leoše Nohy jsou přesvědčivé, nějak se zcela nedostavila naznačená marnost. Celkově vše stojí na dobrých výkonech herců v průměrném filmu. Některé scény bych ovšem pochválil, především ty spojené s Bohoušovými vizemi. A samozřejmě nechť v šílenství propadnu, pokud nepochválím jako vždy skvělou Kláru Melíškovou. Je to nicméně zklamání, věřil jsem, že z v úvodu navozené představy dokáží tvůrci dostat víc. Konec filmu je pak v podobném duchu jako úvod, jak náhle jsme životy aktérů navštívili, tak je opouštíme... ()
"Hokejisti pro nás dělají víc než všichni politici!" Svatá pravda. Tohle až bizarní sociální drama není o konkrétním příběhu ale o rozpoložení rozčarovaných hlavních hrdinů v daném časovém okamžiku a nadstandardních hereckých výkonech. A pro mne také o překvapení v podobě hudebního úryvku z Eternal od Krabathor. Budař je hášek se vším všudy :-) ()
Asi jsem to nechyt ve správné náladě, ale ty figurky "zabydlující" tento film jsou natolik obskurní, že jsou neuvěřitelní. Proto se člověk na všechno dívá jen nezůčastněně a nevěřícně kroutí hlavou. ()
Výkony herců byly dost průměrné: Budař byl mnohem lepší v Nudě v Brně a i v Horem Pádem, kde hrál mnohem menší roli a to je co říct!! Snad jen Jiří Ornest nezklamal. Na druhou stranu je mi ve filmu sympatická role a přístup k lidem "hospodského" - který se považuje za restauratéra - českého dobráka, který každému pomůže, všem dává na dluh, sám ve skutečnosti nic, kromě ženy, o kterou stejně přijde, nemá. Jedním z důvodů, proč dávám tři " * ", je taky fakt, že já na vesnici babičku nemám a to prostředí mi není, možná bohužel, tak blízké. ()
Možná jsem z jiné planety, ale podle mě je to kravina, která má do komedie hodně daleko. ()
Výborný Jiří Ornest... ()
Výrazný reprezentační debut, jehož tvůrci se nebojí bruslit na tenkém ledě. Malý český film o tom, jak se v bezútěšném pohraničí pije pivo i petrolej a žije hokejem... ()
Mistři trpí tím, že se snaží (podobně jako soudobý Hřebejkův snímek Horem pádem) postihnout příliš společenských fenoménů najednou, na což má film samozřejmě omezený počet minut a především postav. Potýkáme se v něm tedy (více než s výpovědí o současném čecháčkovství) se zástupem stereotypních exotů, již se např. hned v úvodu navzájem představují podivně znějícím “ty cikáne”. Ve filmu zkrátka nikdo není normální. ()
Ten soundtrack... To je můj styl ()
Když jsem viděl prvně, celkem mě to bavilo respektive chytlo za srdce, na podruhé se však podobné pocity nedostavují. Možná je to tím, že filmů o rázovitém vesnickém lidu jsem v poslední době viděl až moc a již jen máloco mě dokáže v žánru world of rednecks oslovit, možná tím, že ten film holt je trochu křečovitý a ve své podstatě jednoduchý. Každopádně zůstává skvělý Jiří Ornest a Jan Budař a štěk Krabathoru z kazeťáku ... ()
Terorizovat cikány, postižené a Němce JE sranda.V tomhle filmu se ty věci dějí, ale není to komedie.Právě naopak! ()
Uplný souhlas s Compadre. šílená polodekadence, na kterou jen člověk zírá a přemýšli jestli takoví lidé vůbec žijí. Trochu podobně jsem se cítil u Dolce vita i když tam zas nebyly tak dementní figurky. Zlatý Hrabal ()
Pro mě po dlouhé době zajímavý český film z jiného soudku...který se sice zabývá vztahy, ale nepovažuje je za středobod zájmu a snaží se postihovat i jinou, méně konvenční problematiku. ()
Jeden z mých hodně oblíbených českých filmů. Strašně mě baví jeho atmosféra. ()
Hodně málo českých filmů se může chlubit tím, že tak nas*ali Čechy s jejich fanoušskovským vlastenčením. Mistři za to ode mě mají první bod. Hodně málo českých filmů ukazuje nepřibarvenou realitu filmovým a přitom nedokumentárním stylem. Mistři mají druhý bod. Hodně málo českých filmů se dotýká xenofobie, rasismu a sudetoněmecké otázky tak nevtíravým a přitom silným způsobem - Mistři mají třetí bod. Hodně málo českých filmů vidí buranství a bezvýchodnost tak chápavě, že jeho grotesknost není ve finále buranská. To je čtvrtý bod. Hodně málo českých filmů má všechny postavy tolik uvěřitelné a Mistři mají pátý bod. Mohl bych pokračovat, ale víc než pět hvězdiček dát nejde... ()
Další film, který se s rozkoší hrabe ve výkalech jakési virtuálně stvořené povýšené představy o lidech někde v zapadákově. Navzdory oné elitářské aroganci to dopadlo poměrně dobře. V postavách se mísí grotestnost s přetékajícím odporem, ale ve chvílích, kdy se příliš netlačí na pilu, to docela funguje, ba dokonce to některého diváka může naplnit optimismem, že on je na tom přecejen o něco lépe, když už ne materiálně, tak aspoň kvalitou lidí, kteří jej obklopují. Ano, jde o typicky trýznivý rádobyumělecký hořský český film (což jindy používám jako nadávku), ale narazíte-li na něj v televizi, není třeba utíkat pryč. ()
Tereza Brdečková v Respektu označilo toto dílo za ukázkový příklad reflexe české malosti a projev jakési zvláštní zlomyslonsti příznačné pro soudobé (nejen) filmové umění. Samozřejmě, je nutno českou tvorbu vnímat v mezinárodním kontextu, kde zřejmě zatrpklý provincialismus nemá šanci, ale je třeba si uvědomit, že i negativního vymezení je možno použít jako prostředku vyjádření. Marek Najbrt ve svém modelově pojatém díle usiluje o vystižení české povahy a s ní souvisejících skutečností na příkladu několika zkrachovalých existencí, jejichž marné snažení vybřednout z bahna (pod)průměrnosti stává se obrazným vyjádřením obecného usilování o šťástnější zítřky. Tematizovány jsou fenomény jako rasismus, šovinismus, xenofobie, a to s nebývalou intenzitou, kterou vyvolává právě nastolené schéma modelu, pro něž je v titulu obsažené hokejové fandovství jen zástupným symbolem. ()
Myslim, ze ostatni recenzenti vystihli film dobre a neni k tomu co dodat. Pouze jedna malickost k zamysleni: Kdy si autori scenare predstavuji, ze se hraje mistrak? V zime behem mrazu? :) ()
Mistrovská práce! Působivá atmosféra, skvělá hudba, výborné herecké výkony a to především Kláry Melíškové, Leoše Nohy a Jiřího Ornesta. ()
Výborně natočený film, který mě baví od začátku do konce. Film o olizích. Přesná ukázka toho jak lze na chvíli utéci před svými problémy a nechat se unášet na vlně společné euforie.Sme mistři!! Ale vlastně kdo?? Po vystřízlivění jsme to zase jen my sami se sebou a svými hořkými osudy. Postavy a jejich životní trápení působí naprosto reálně a jsou skvěle zahrané (zejména v připadě Jiřiho Ornesta). Skvělé dialogy a vtipné hlášky. Tento film momentálně řadím do své top ten. ()
Reklama