Obsahy(1)
Tragikomický příběh stařenky Tusji, která ve svém pokročilém věku zůstane bez opory svých nejbližších. Poté, co odkáže dům vnukům, je odvezena k sestře Anně, kde však najde azyl jen do chvíle, než si Anna zlomí krček. Problémy s nalezením nového domova se bezprizorné Tusje vracejí. Ve výstižných zkratkách sledujeme portréty jejích příbuzných, z nichž jeden je povaleč a opilec, druhý bezohledný zbohatlík. Jistou naději slibuje neteř Líza, která pracuje v Moskvě jako úspěšná novinářka, ale i pro ni by stařenka byla zátěží. Tusja se nastěhuje k vnukovi, kterého poznamenala válka v Čečensku a sám je v nesnázích. Jeho dcera Olja ztratila při výbuchu řeč. Ještě než hrdinka odejde do mrazivé noci, uskuteční zázrak, který celé vyprávění z posttotalitního Ruska posouvá k žánru pohádky. Režisérka filmu nezastírá, že film natočila z potřeby osobního pokání. (MFF Karlovy Vary)
(viac)Recenzie (67)
Obyčejný smutný lidský příběh, který by se mohl odehrát kdekoliv a kdykoliv. Tenhle se náhodou odehrává v Rusku a tak poznáme, že duše ruského člověka, ač se zdá na první pohled složitější ( nebo jednodušší, to nechť si každý vybere sám), tak z mého druhého pohledu je stejná jako tvoje , tamtoho i moje, milujeme se a sereme na sebe všichni stejně. V Babce se kapičku víc sere na bližního svého, ale ne jinak než tomu běžně bývá. Přes všechny ty hořké poznatky na Vás na konci dýchne cosi optimistického a já sám nevím vlastně co, i když ta babička trošku připomíná Terezii Brzkovou z Byl jednou jeden král, tak možná budete vědět ... ()
Já nevím co říct ... dostalo mě to, prostě tak nějak úplně na kolena. Na samotném konci se mi z očí rozkoulely slzy jako hrachy a nešly zastavit. Cítila jsem se tak smutně a bylo mi líto starého člověka, kterého si vlastní příbuzní přehazovali jako horký, z popela vytažený, upečený, plesnivý brambor! :( Ti co mají všechno, nepomohou a ten co má nejmíň, by se rozdal. Velice dobře zahrané o současném životě v matičce Rusi, kdy rozdíl mezi bohatstvím a chudobou je skutečně propastný. Záběry ruského venkova a tvrdý život jeho obyvatel mě připoutal spolu s překrásnými folklorními písněmi. Jinak smutné, opravdu smutné ... (Challenge tour 2015) ()
Niet čo dodať. Ukážková plejáda a exhibícia ľudského hnusu a odpadu, alebo ako sa vraví - za dobrotu na žobrotu. Ono je veľmi ľahké len brať, no pravý charakter človeka sa ukáže, až keď má niečo dať, nezištne a od srdca. V tomto filme veľa dobrých ľudí veru nenájdete. Preto mi aj ten rozprávkový koniec z pohľadu babičky náramne zapasoval. 85/100 ()
ruské kinematografii se nevyhýbám a jako asi všude se najdou nějaké skvosty. Z tohoto sice úplná srdcovka nevznikla, ale problém stáří je v ní vystižen velmi dobře a profesionálně je taky na vysoké úrovni. Soucit se stařenkou, kterou nikdo z jejich příbuzných nechce k sobě, jsem měl docela silný. Takže doporučuji i z toho důvodu, že se o emoce ve filmu nesnaží zuby nehty a spíš jde o přirozenou a citlivou výpověď. Pro mě momentálně silnější 4 hvězdy. [ PŘÍBĚH: 3 /// ATMOSFÉRA: 2 /// ORIGINALITA: 3 /// NÁLADA: 1 /// ART: 2 /// STYL: 2 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
"A to je čo?".., to sú domy nových Rusov...Takých ako my?"...Nie, to nie je príbeh o ruských zbohatlíkoch, toto je dosť krutý príbeh, ktorý by kľudne mohol byť aj o tvojej "bábuške". Film ma chytil od prvej minúty a nepustil až do samého záveru, dokonca som zhltol aj záverečné titulky so skvelou ruskou a smutnou piesňou. Obsadenie je perfektné a bábuška je tak sympatická , že by ju prichýlil takmer každý (len vlastná rodina nie...). Nenávidím ruskú politiku, ale milujem ruský národ a tento film je tak ruský, ako len môže byť. V prvej polovici filmu sa nájde miesto aj pre humor, hlavne v spojení s alkoholom, no neskôr sa film nesie v čoraz smutnejšom tóne, až príde záver a scéna s posledným jablkom, kde bábuška povie: "Dasvidania Olinka...", kde už mi zovrelo hrdlo. Aj u nás sa zvykne hovoriť, že za dobré nič dobré nečakaj, ale tu to tvorcovia priviedli až na hranu. Babusja?...100%! ()
Reklama