VOD (2)
Obsahy(1)
Film režiséra Richarda Linklatera volně navazuje na jeho snímek z roku 1995 Před úsvitem (Before Sunrise). Film Před úsvitem je romantickým příběhem o lásce dvou mladých lidí, francouzské studentky Celine (Julie Delpy) a amerického mladíka Jesse (Ethan Hawke). Celine a Jesse se setkali ve vlaku z Budapešti do Vídně a děj filmu se odehrával v průběhu dvanácti hodin, po které trvalo jejich krátké setkání ve Vídni. Snímek končil rozloučením obou hrdinů po jedné společně strávené noci. Celine a Jesse se rozešli se slibem, že se znovu setkají ve Vídni po šesti měsících. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (548)
No, takhle to dopadá. Zatímco v jedničce jde především o touhu a vášeň mezi dvěma mlaďasema, co se potkali ve vlaku, ve dvojce už vidíme realitu, která není tak pěkná a zářivá, jak bychom si představovali. On je ženatý a má dítě, ona vztah s novinářem...na první pohled to pro oba dopadlo dobře...je to ale klam, po jedné společně trávené hodině z něj vypadne, že je vlastně nešťastný, že mu ona zlomila srdce a stále na ni myslí a z ní (až tedy po hodině a čtvrt - vypadala dost nad věcí), že díky jejich krátce trvající, ale o to intenzivnější lásce už nemůže najít vztah, který by jí vyhovoval a stačil, když zažila, to co zažila. Smutné...a nakonec totálně otevřený konec, kdy si můžeme jen domyslet, jak to asi bude dál a nedočkavě čekat na další díl. Julie dost zhubla, Ethan dospěl...přesto jsou pořád přirození a jejich ukecanost vlastně roztomilá. Dlouho jsem neviděla takhle uvěřitelný film. Je to vlastně nádherné a zároveň srdcervoucí, uff. Asi neusnu... ()
Podle mé (zřejmě neromantické) představy o lásce je tenhle film prázdným tlacháním o tom, co bylo, neb co by být mohlo. Jestli mezi těmi dvěma něco bylo, je to asi pryč. Jakákoli obměna intimního sblížení by tady stejně byla jen vytržením z nudné reality. Nebavilo mne zhola nic - ani obsah, ani forma. Třetí hvězda je jen za řeč o manželství. ()
Takhle nějak by měl vypadat romantický film, bez zbytečné okázalosti a velkých nereálných romantických gest. Skvěle napsaný vlastně jeden dlouhý dialog, který zabředává snad skoro do všeho, nutno podotknout, že mi často mluvili z duše. ()
Podruhé a snad ještě lepší než předtím. Linklater opět převedl, že to s dialogy umí a udrží divákovu pozornost od začátku až do konce. Hawke a Delpy zestárli, zmoudřeli a připadají mi mnohem více optimističtí než v prvním díle. Pokud tedy nejste člověk, komu vadí film, který je jen plný dialogů, rozhodně se na tento film podívejte, zklamáni rozhodně nebudete. ()
Krása nesmírná. 80 minut téhle autentické konverzačky uteče tak zoufale rychle, že by člověk snesl dvojnásobnou stopáž. Kdybych se někdy dostal do situace, že mi Julie Delpy v pařížském podkrovním bytečku u CD Niny Simone bude muset připomenout: "Baby, you are gonna miss the plane", nebudu váhat s odpovědí. ()
Stejně dobré jako "Před úsvitem" ()
Totální orgie. Dokonalý film po všech stránkách. Konverzace bez jediného slova nazmar Každá věta má smysl. Vystřídá se několik témat a na všechny film odpovídá originálním nevtíravým způsobem. Dialog je sice tak dokonalý, že by asi ve skutečnosti ani nebyl možný, ale je zahraný tak lehce, že to člověku nepřijde. Woody může tiše závidět. Jeho upovídané (a brilantní) filmy jsou také plné jiskřících myšlenek, ale zároveň mají vždycky i x% balastu, který je tam právě proto, aby byly postavy přirozenější a jentak "žvatlaly". V Before Sunset žádný balast není a přesto je vše přirozené. Těch 80 minut vezme za srdce většinu diváků i proto, že se jedná o příběh pravdivý. Kdo z nás nemá v hrudním koši pohřbenou lásku, kterou při náhodném znovusetkání jen stěží krotí? Ošíváme se, snažíme se "o tom" nemluvit, a přece skoro v každé větě nezapomeneme vzpomínky oprášit nějákou bezděčnou narážkou. Film spěje nezadržitelně ke konci a vy se modlíte, aby to trvalo ještě o trochu déle. Atmosféra se zhutňuje, napětí narůstá a vše potom končí tak krásným momentem, že zustanete jen tupě zírat do titulků s přiblblým úsměvem na rtech a ušima plachtícíma v závěrečné melodii. Byli jste tam s nimi a oni byli s vámi ve vašich, tak podobných vzpomínkách. Dokonalá láska existuje - ta, které se nedá šance vyhořet. Většinou proti naší vůli. Before Sunset nemá jedinou chybu. ()
Film, který vám rozsvítí den. Geniálně zpracovaný dialog ubýhá jakoby sám a vy jen sedíte a sledujete ty vodotrysky myšlenek. Úchvatné. ()
Spousta tlachání o ničem, navíc nepřesvědčivě podaná. Pro mě jen průměrná a celkem nezáživná romance, pardon. ()
JO! Lepší! Ještě lepší filmový dialog,než prvotina Před úsvitem. To stále se opakující "Co kdyby ?" dává filmu ohromný romantický a přesto v něčem smutný náboj! Třeba si byli opravdu souzení... ()
vynikající scénář ()
Smršť hlubokých myšlenek, která, ať se Vás dotýkají více či méně, Vás opět dostane do kolen.V tomto pokračování jsou hlavní hrdinové starší, s vyhraněnějšími názory a jejich konverzace je o poznání dynamičtější, než v díle předchozím. Pěkný konec, po kterém se určitě moc těším na pokračování, které má přijít letos. ()
Delikatesa cislo 2 Len pre labuznikov.. ()
Keby nebolo Richarda Linklatera, človek by ani neveril, že aj osemdesiat minút dlhý dialóg (v predchádzajúcom prípade dokonca sto minút!) na filmovom plátne dokáže zaujať. Tentoraz s podstatne nižšou dávkou romantiky, ale naďalej mnohými známymi, avšak vždy platnými životnými myšlienkami. Pred súmrakom je síce pre mňa osobne levelovo o trochu nižšie ako Pred úsvitom, je to ale čisto subjektívny pocit daný vlastnými skúsenosťami, keďže témy obsiahnuté v konverzácii hlavných postáv v prvej časti sa mňa dotýkajú bytostne viac. Opäť však ide o vysoko nadpriemerné dielo, ktoré svojou výstavbou nemá v rámci žánru obdobu. Spôsob snímania a celkové podanie sa výraznejšie nemení, len Paríž nahradila Viedeň a otázky vznikajúcej lásky a vzájomné iskrenie medzi postavami vystriedalo vymieňanie ich početných skúseností, sklamaní, bolestí. Snímka je dôkazom, ako pár navonok nepodstatných hodín dokáže zmeniť a ovplyvniť celý život človeka. Úžasná konverzačná romanca, pôsobiaca opäť mimoriadne úprimne, skromne a nenútene, znovu ťaží zo svojej neobyčajnej obyčajnosti. Celkový výsledok diela ale spočíva najmä na dokonalej súhre ústrednej dvojice postáv, kde Hawkeovi musíte veriť každé gesto, každé slovo a v jeho očiach vidieť priam neuhasiteľnú túžbu. Kým Delpy tentoraz pôsobí aspoň navonok väčšmi odtiahnuto, v ich vzájomnom vzťahu je badať túžbu okamžite sa vrhnúť na toho druhého, bránenú však akýmsi neviditeľným múrom, ktorým sú práve ich skúsenosti (o ktorých je prakticky celý tento film). Príbeh graduje síce jednoduchým, ale o to citovo vypätejším a silnejším záverom, kde pohľad do očí hlavného hrdinu a jeho dve slová dokážu vyvolať toľko emócii, ako niekedy nie celý hollywoodsky romantický film. Prakticky dokonalé. ()
Neuveriteľné, ako niektoré veci fungujú s úplnou ľahkosťou. Voľné pokračovanie Before Sunset je založené na dialógu dvoch duší, ktoré sa stretli po rokoch a ktoré sú šťastné, že sú spolu, ale nešťastné zo života. Tento film je dôkazom toho, že nepotrebujete premakané deje plné zvratov a happyendov, ale jednoduchý dialóg, ktorý vysvetlí všetko. Kvalitatívne porovnateľné s jednotkou a Julie Delpy je neskutočne sympatická. 90 % ()
Soulmate film. ''Baby, you`re gonna miss that plane.'' ''I know.'' ()
Ďalší diel odzbrojujúcej romantiky v podaní dvoch skvelých hercov, ktorí si na ploche 80 minút úplne vystačia sami so sebou. Stačia im k tomu krásne parížske uličky a prítomnosť toho druhého. Bolo skutočne zaujímavé vidieť postavy po 9 rokoch. Akoby sme stretli po rokoch svojich známych a počúvali ich životné príbehy. Filmovo aj emočne na úrovni jednotky... 70% ()
Najlepšia časť (zatiaľ) trilógie. Skvelé dialógy a úvahy o živote, v ktorých som sa toľkokrát našla. Jednoznačne zaraďujem medzi svoje najobľúbenejšie filmy. :) ()
Ne. Ne. Ne, ne a ne. Jednička byla ještě překvapivě inteligentní a naprosto chybějící otázku proč to všechno, bohatě nahrazovaly dialogy, nad nimiž o nichž bylo nutné přemýšlet. Dvojka už jen odhalila jakousi prázdnotu celého toho setkání, jež drží jen cosi jako vzájemná sympatie, která se snaží zakrýt i ono věčně klišé, jak si spolu výborně rozumíme a kdy jde celou dobu v podstatě jen o to jedno (což mě mimochodem trochu vadilo už v jedničce) a pokusy nějak definovat či redefinovat komplexnost osobností obou postav vyznívají celkem naprázdno a nikam jinam to moc nesměřuje. Jako film je to pěkný a romantické duše to zjevně potěší, ale od Linklatera bych čekal mnohem, mnohem víc. ()
Reklama