Réžia:
Francis Ford CoppolaKamera:
Stephen GoldblattHudba:
John BarryHrajú:
Richard Gere, Diane Lane, Mario Van Peebles, Gregory Hines, Lonette McKee, Bob Hoskins, James Remar, Nicolas Cage, Allen Garfield, Gwen Verdon, Maurice Hines (viac)Obsahy(2)
New York v dobách, kdy mu vládla prohibice. Cotton Club není jen známý jazzový bar v Harlemu, ale také místo, kde se setkávají vlivní šéfové podsvětí. Mladý hudebník Dixie Dwyer (Richard Gere) zachrání život jednomu z mafiánů, ale brzy se zaplete do problémů, když se zamiluje do jeho milenky. (oficiálny text distribútora)
Videá (3)
Recenzie (159)
Čtyři, za charleston, jazz, a dabing. Vašut na Gera je trefa, i když filmu dominuje chraplák Pava Pípala (nejlepší obsazení!) v postavě Francouze. Je to hodně výpravné a asi to tak FFC (v titulcích jen jako FC) také zamýšlel, jako pomník době, hudbě a životní etapě východní Ameriky. Překážely mi tam některé postavy a s nimi spojené lajtmotivy, například za všechny stepař Hines (Kaiser na něj další trefou). Atmosféru rozbíjela hudební čísla, pokud se chtěl FFC tímto filmem přiblížit žánru noire, pak se nepovedlo. Závěru chybí gradace, nejasná je hlavní postava, divák nemá komu fandit (milostné lince? Vždyť se objevuje a na dlouho mizí). Chybí tomu dost, ale pozitiva jsou vypsána v první větě. ()
Amerika na přelomu dvacátých a třicátých let, Harlemské kluby s černošskými jazzmany do nichž mají však přístup jen bílí, doba, kdy se ještě nevědělo, že rasismus je špatný a termín "politická korektnost" se dosud nezrodil. Gangsteři s kvěry pod převlečníkem střílející své oběti v rytmu stepového staccata a válka ještě neobcházela příbytky budocích vdov. Muzika, láska, jazz, krvavá pomsta a vzkvétající Hollywood. Krása a nostalgie, pokud stojíte na správne straně stolu, u nějž se rozdávají pokerové karty. ()
No úplná špice to zas ve svém žánru není, ale každopádně byla tato retrogangsterka s hutnou komorní atmosférou velice solidně odvedenou prací..Vyzdvihl bych především zdařilé spojení muzikálu právě s gangsterskou tématikou, k tomu trochu zábavy, skvělou jazzovou a swingovou hudbu a v neposlední řadě pak herecké výkony, i když Richard Gere mě nějak zásadně nepřesvědčil. Možná to chtělo spíš takového Nira, Costnera, Al Pacina, Branda aj. Námět slabší, ale to by nebyl Francis Coppola, který s mistrnou pečlivostí dokáže bravurně zpracovat i kolikrát velmi kýčovité náměty..Oba hlavní herci učinili určitě jeden z předních kroků ke své další úspěšné herecké kariéře, především pak Nicholas Cage. Nakonec tedy dávám jen za tři, ale to nic nemění na faktu, že gangsterky a mafiánské filmy z období třicátých let, prohibice a vlády Al Capona mám stále moc rád. ()
Nepopiratelně dobrý film s výbornou atmosférou třicátých let, skvělou výpravou a kostýmy. Ani herci tu nejsou špatní, i když místo Gera bych dal opravdu někoho jiného, ten mi tu přišel takový hezounek bez výrazu. Mafián Hoskins, ambiciozní Cage a femme fatale Laneová jsou ale skvělí. Moje výtky jsou čistě subjektivní - za prvé fakt nemusím jazz, swing a podobnou muziku a ním spojené tancování a kabaretní vystoupení. Kdyby ve filmu byly jen na dokreslení atmosféry neřekl bych nic, ale bohužel film více než gangsterkou je spíše muzikálem a já měl pocit, že více než o příběh nebo postavy jde o zachycení doby, což je fajn, ale... mě to prostě nestrhne. EDIT 2024: Prostě mě to nesedlo. Vypiplaná výprava, kostýmy, hudba, ale také scény utopené v temnotě. Pár zajímavých postav, jejichž příběh se ale odehrává kdesi na pozadí. Několik parádní gangsterských scén, ale také hromada muzikálového balastu... muzikál a gangsterka prostě tady nejdou dohromady. Příběh je nijaký. A co jsou platní famózní mladičká Laneová, magor Cage, psychopatický Remar či klasický Hoskins a pár dalších (Fishburne, Cobbs, Greyová), když Hines je nevýrazný a Gere přímo úděsně kožený... takhle "nehrát" jsem ho snad v životě neviděl. Prostě gangsterka, která se klasikám dívá jen na záda. ()
Pôvabný dobový príbeh o spolunažívaní čiernych a bielych v Harleme. Parta bielych gangstrov vie byť poriadne naštvaná, keď sa jedná o holky a prachy. A skupina čiernych stepárov vie byť poriadne našlapaná, keď majú pod nohami parket. Vo filme sa nešetrí jazzovou hudbou, tancom a strieľaním, avšak bez vačších emócií a zmysluplných dialógov. Uprostred toho všetkého je talentovaný hudobník Dixie, ktorý do príbehu vnesie trochu nevydarenej romantiky. To je ale jediné, čo mu ide, a aj preto nepatrí medzi mojich obľúbencov. Viac ma potešil výpalník Nicolas, ktorého som si ovšem moc neužila, pretože len párkrát zamával kvérom. Do retro prostredia dobre zapadla aj Diane, ktorá je nielen krásna, ale aj dobrá herečka. V celom tomto hudobnom vystúpení však upadá slabý príbeh, ktorý sa odohráva akoby za oponou. A keďže tu vystupuje priveľa postáv a scény sú dosť zostrihané, dostávala som sa do mierneho chaosu a postupom času ma to bavilo menej a menej. No aj napriek nedostatkom má tento film svoje kúzlo. ()
Reklama