Réžia:
Maurizio LucidiScenár:
Fulvio Gicca PalliKamera:
Aldo TontiHudba:
Luis BacalovHrajú:
Tomas Milian, Katia Christine, Pierre Clémenti, Giuseppe Alotta, Marisa Bartoli, Carla Mancini, Bruno Boschetti, Ottavio Alessi, Luigi Casellato (viac)Obsahy(1)
Stefano Augenti (Tomas Milian) má zlé vzťahy so svojou manželkou Luisou (Marisa Bartoli). Jedného dňa na výlete do Benátok so svojou milenkou Fabienne (Katia Christine) stretne tajomného mladého muža Mattea Tiepola (Pierre Clémenti), ktorý sa mu postupne vsunie do života. Film tak mieri k neodbytnému záveru... (westerns)
Recenzie (10)
Rozhodně bych tento film nesrovnávala s Hitchcockovými Cizinci ve vlaku. Oba režiséři pracují s předlohou Patricie Highsmith naprosto rozdílně. Ani jeden z nich se nedrží otrocky textu, ale základní téma přizpůsobují svému záměru. Každý z filmů má naprosto odlišnou energii i vyznění. La vittima designata čaruje s atmosférou 70. let, se snobským prostředím vyšších kruhů a mámivou stylizací reklamy. Využívá magické, nadčasové krásy Benátek. Dekadentní a výtvarně vytříbené překvapení. ()
Něco za něco, aneb vzájemná výpomoc pomůže nám oběma. Pro mne mnohem přitažlivější thriller než původní od A.H. Napínavý film o zločinu, který se poněkud vymkne, s nádhernou kamerou (procházel jsem si s ní Benátky, co vypadají jako na postarších pohlednicích, a vzpomínal) a úžasnou hudbou. Vytříbený smysl pro kompozici obrazů, skvělé interiéry (prostě Italové), citlivá práce s barvami (pastelové a impressionistické tóny, symbolika červené šály je až křičící) a nádhera starého města i okolí vily u jezera. Krásné ženy, tajemný Matteo a neklidný Stefano. Od začátku do konce jsem hltal obrazy zkázy hlavního hrdiny. Chápu, že pro někoho snad nudné, pro mne však uhrančivé až do konce... ()
Stefano se potká se zvláštním, mu podobným mužem Matteem, spřátelí se a pak mu navrhne výměnu: ty zabiješ mou ženu, která mi nedává peníze, a já tvého bratra, který mne celý život tyranizuje. Konec s bitím zvonu a střelbou je sugestivní...Ale jinak spíš odvozené motivy i realizace, snad jen herci a hudba. ()
Alfréd Hitchcock byl opravdu výjimečný filmař a jeho umění bylo mnohokrát napodobováno. Někdy lépe a někdy hůře. Italové, jako velcí milovníci tohoto skvělého režiséra, se o to pokušeli celkem často. Už sám velký mistr Bava "vykradl" film The Man Who Knew Too Much, když stvořil giallo žánr. Maurizio Luicidi si jako vzor svého filmu vybral thriller Strangers on a Train a já musím konstatovat, že se mu tato nová verze rozhozhodně také povedla. O příběhu se rozepisovat již nebudu, to udělali jiní, rád bych ale zmínil parádní atmosféru, která z filmu přímo sálá. Benátky, precizní hudební doprovod, 70. léta, erotično a napětí se spolu perfekně zkloubili a vytvořili parádní kokteil! A k tomu napínavý závěr, který dle mého názoru, strčil do kapsy i orignál, dělá z tohoto snámku italskou lahůdku. PS: V různých diskuzích a blogech je tento film řazen do gialla, ale opravdu jím není. ()
Cizinci ve vlaku po italsku. Hitchcock napínal struny na samou mez a v závěru na ně brnkl s razancí sobě vlastní. Italská verze se, nemít skvělého Tomase Miliana, plácá v trochu ospalém příběhu lehce okořeněném homosexuálním jiskřením mezi oběma hlavními hrdiny. Provokativně erotický začátek slibuje společně s úžasnou hudbou Luise Bacalova úplně jiný film než jakého se mi dostalo, kriminálního dramatu postrádajícího spád a s jen střípky napětí. Vypjatý, leč předvídatelný, závěr už toho příliš nezachrání. Za Milliana tři. Minimálně tag giallo je zcela mimo (poliziotteschi nejspíš taky), ovšem to na ČSFD není nic neobvyklého Vivat topr! Viděno během Season Challenge tour 2015 ()
Galéria (5)
Fotka © Euro International Films
![La vittima designata - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/166/662/166662487_dca75d.png)
Reklama