Réžia:
Francis Ford CoppolaKamera:
Gordon WillisHudba:
Nino RotaHrajú:
Al Pacino, Robert Duvall, Diane Keaton, Robert De Niro, John Cazale, Talia Shire, Lee Strasberg, Michael V. Gazzo, G. D. Spradlin, Richard Bright (viac)VOD (2)
Obsahy(2)
Al Pacino a Robert De Niro v hlavných úlohách druhej časti slávnej mafiánskej ságy. Mimoriadny úspech Krstného otca vo svetových kinách viedol k okamžitým úvahám o nakrútení pokračovania. Scenár, ktorý je spoločným dielom autora pôvodnej predlohy Maria Puza a režiséra, rozvíja dve dejové línie - ďalšie osudy nového krstného otca Michaela Corleoneho a začiatky mladého Vita Corleoneho v New Yorku dvadsiatych rokov. Film získal 6 Oscarov. (STV)
(viac)Videá (1)
Recenzie (1 024)
Kmotra ll si Francis Ford Coppola rozdělil do dvou časových rovin. Jedna volně navazuje na původní snímek, druhá sleduje příběh Vita Corleoneho, ještě před tím, než se stal hlavou rodiny. V jedné září Pacino, ze kterého jde občas až strach, ve druhé senzační Robert De Niro (tu mám o něco radši) a obě jako celek tvoří nezapomenutelný mafiánsko - gangsterský film. Opravdu mistrovské dílo, kvalitou minimálně rovnocenné původnímu klenotu! Skutečně těžko říct, který z Kmotrů je lepší. P.S. Scéna na chodbě, s pohasínající žárovkou, kdy se v polostínu ukrývá mladý V. Corleone, jenž se poté chopí své šance, patří k mým největším filmovým zážitkům vůbec (stejně dokonalá sekvence, jako ta v jedničce, kde Michael zastřelí dva lidi v restauraci). Fantasticky temná a mimořádně drsná podívaná. ()
Náhrada Marlona Branda mladším De Nirem ve stejné roli (jen trošku jinak časově zařazené) se vyplatila. Díky této vložce se dostáváme více do historie rodini Corleonů. Ke vzniku jejich jména, tradic, problémů, nenávisti a pomstě. Bohužel druhá část v podobě "života v našem čase" je slabší. Ne o moc, ale stejně je to oproti jedničce viditelný nedostatek. Nevím možná je to pouze můj názor, ale opravdu mi přišli chvíle s Michaelem slabší než ostatní části.... I přesto naprosto výborná práce s opět skvělím koncem(stejně jako u jedničky, díky které si pamatuji skoro celou knězovu řeč :)). ()
Al Pacino - (Don Michael Corleone) +++ James Caan - (Santino ´Sonny´ Corleone) +++ Robert Duvall - (Tom Hagen) +++ Diane Keaton - (Kay Adams) +++ Robert De Niro - (Vito Corleone) +++ Talia Shire - (Connie Corleone Rizzi) +++ Harry Dean Stanton - (Muz z FBI) +++ Danny Aiello - (Tony Rosato) +++ Roger Corman - (Senator) +++ Hudba: Nino Rota +++ Druha cast je rovnako zaujimava a aj napinava, ako aj prva. Proste Coppola aj s Mariom Puzom su talenti, pricom studio chcelo pocas prvej casti Coppolu niekolkokrat vyhodit pocas natacania. Aj napriek tomu, ze film trva viac nez 3 hodiny mi film ubehol velmi rychlo, aj ked chvilkami som sa nudil, ale aj tak davam 5 *. Zaujimava bola uloha Roberta De Nira v podani mladeho Vita Corleoneho, ale aj Ala Pacina, ktory svojou dominanciou pomaly stracal aj tych najblizsich. V tomto filme sme De Nira a Pacina spolu vidiet nemohli, ale nakoniec sa to podarilo napriklad vo filme Michaela Manna NELITOSTNY SOUBOJ (1995)...............20.10.2008 ()
Další neskutečný filmový epos s prvky antické tragédie, kde samotné postavy přirovnávají klan Corleone k římskému impériu. Nejoblíbenější postavou se pro mě definitivně stává Tom Hagen Roberta Duvalla a i přes své stinné stránky také sám Michael Corleone. Jeho hádka s Kay nebo pohled v očích při osudném prořeknutí ohledně Oly jsou jen dalším důkazem Pacinova ďábelství. ()
Galéria (171)
Zaujímavosti (78)
- Vito Corleone (Marlon Brando) se měl vrátit v krátké vzpomínkové scéně, ale Brando odmítl kvůli tomu, jak se k němu studio chovalo během natáčení prvního dílu. (don corleone)
- Pôvodne mala mať Kay (Diane Keaton) spontánny potrat. Talia Shire (Connie Corleone) ale navrhla, aby to bol úmyselný potrat, čím by Kay viac ranila Michaela (Al Pacino). F. F. Coppola tento návrh akceptoval. A ako poďakovanie Talii pre ňu napísal a do filmu pridal novú scénu; je to tá, v ktorej Connie plače a prosí Michaela, aby odpustil Fredovi (John Cazale). (Stefan_M)
- Ve scéně, kdy se Kay (Diane Keaton) chystá vyrazit na nákupy a Tom Hagen (Robert Duvall) jí v tom zabrání, se Kay v autě, a pak okolo auta, mění šaty a baret. Během pár vteřin se jí střídají jednobarevné šaty a pruhované. (Bobek27)
Pokračování velmi kvalitních a velmi oblíbených filmů jsou vždy obtížná disciplína. Při použití známého ´´ dvakrát do stejné řeky nevkročíš ´´ někdy ani nemusí pomoct stačit fakt, že se vrací tvůrce původního filmu. Přesto dokážeme vyjmenovat pokračování, které si svou existenci dokáží naprosto obhájit a dá se dokonce v jistých případech i polemizovat nad tím, zda přeci jen nepřekonali své předchůdce. Terminátor 2, Vetřelci, Impérium vrací úder, Temný rytíř, Spider-Man 2 či Kmotr 2. Původní Kmotr si došel pro Oscara za nejlepší film a pokus vyrovnat se mu byl tedy obtížná mise. Francis Ford Coppola ovšem v roce 1974, dva roky po premiéře původního filmu skutečně dokázal přijít s pokračováním, které se svému předchůdci (minimálně) vyrovná. V roce 1974 tak Francis Ford Coppola realizoval další parádní kriminální epos, který do jisté míry s Kmotrem 1 tvoří jeden velký příběh. A na rodinu Corleonů vrhá tak trochu jiný pohled. Kmotr II totiž není jen pokračováním příběhu Michaela Corleona na pozici Dona, ale také Kmotr II paralelně vypráví o původu Vita Corleoneho. Kmotr II tak vypráví dva separátní příběhy, které od sebe dělí časové zasazení a spojuje je jen fakt, že jde o příběh jedné rodiny/dvou generací. Příběh o tom, jak se z Vita Corleoneho stává někdo i příběh o tom, jak se jeho synovi o pár dekád později tak trochu láme led pod nohami a při snaze o spasení svého kriminálního impéria dochází i k narušení toho nejcennějšího - rodiny. Z Kmotra II tak čpí nádech tragédie, který ještě více umocňuje fakt, že po smrti Vita Corleoneho už rodina Corleonových není jako dřív. Francis Ford Coppola vlastně k pokračování přestoupil zcela jinak, bylo poté vlastně riskantní vyprávět dvě příběhové linie v rámci jednoho filmu. Díky délce 200 minut a důrazu na obě linie to ovšem skvěle funguje. I tentokrát dochází ke kolotoči zrad, úmrtí a ztracených ideálů, opět je to řemeslně vyladěné do nejmenšího detailu a i tentokrát se musí sklonit klobouk nad tím, jak Coppola po druhé za sebou vypráví jeden (vlastně dva) velký strhující příběh, který Coppola spolu s Mario Puzem dokázali skvěle vyladit do jednoho funkčního celku, staré postavy dokázali ještě více rozpracovat a ty nové udělat stejně zajímavými. Kráčet tehdy ve stopách vyšlapané Marlonem Brandem rozhodně nemohlo být jednoduché, Robert De Niro byl ovšem skvělá náhrada, kdy se dalo snadno uvěřit tomu, že je jeho Vito Corleone skutečně mladší verzi Vita Corleoneho v podání Marlona Branda. Přeskakování do Vitovy minulosti, kdy pomalu šplhá po potravním řetězci a stává se uznávaným a spravedlivým Kmotrem dohromady poté vrhá na tuto postavu tak trochu jiné světlo, především i k přihlédnutí nad tragickým úvodem z Vitova dětství. Celá linka z minulosti naprosto dokáže osvětlit, proč se Corleonova rodina dočkala tak významného postavení. Je ovšem jasné, že Michael Corleone není svým otcem, i když by možná chtěl být jako on. V průběhu Kmotra II je zajímavé uvažovat nad tím, jak by Vito svému synovi poradil a v jistých případech se dá snadno odhadnout, že by Vito v jistých momentech na svého syna vyloženě pyšný nebyl. V podání Al Pacina se z Michaela Corleoneho definitivně v Kmotrovi II stává veskrze tragická figura, která při snaze o rozšíření své moci zároveň přijde o to, co je pro něj přeci jen důležitější. Přesně to, co člověku začne chybět až v momentě, kdy o to přijde. Závěrečná scéna naprosto skvěle funguje nejen díky opět famózní hudbě Nino Roty (tentokrát ve spolupráci s Francesocou Penninou a Carminem Coppolou, otcem Francise Forda Coppoly), ale především i díky faktu, že Pacino dokáže prodat Michaelovo aktuální rozpoložení skrze pouhý kamenný výraz. Coppolův um na tehdejším vrcholu jeho sil za pochodu tkví ze všech stran. Kmotr II opět v jeho podání působil velkolepě, z různých scén tkví ta správná energie, Coppola přesně ví, kdy se hodí nostalgické vzpomínání na časy, kdy bylo líp i momenty, které sází na herecké výkony na vrcholu sil. Neplatí to jen o Pacinovi a De Nirovi, ale také o Robertu Duvallovi, Diane Keaton, Johnu Cazaleovi či Lee Strasbergovi a Michael V. Gazzovi. Právě tito dva se jako Hyman Roth respektive Frank Pentangeli představují jako další dvě stěžejní postavy v trilogii Kmotr a posílili už tak silně nabitý casting. Jak se postupně prolínají linky o splněném americkém snu a pádu na dno, definitivně se tím vlastně ukazuje o čem je celá trilogie Kmotr jako celek. O hodnotách. Těch hodnotách, které si Vito Corleone uvědomoval a měl je na prvním místě, jeho syn Michael ovšem skutečně není svým otcem. První dva díly Kmotra tak vedle sebe víceméně fungují ve skvělém kontrastu a především dohromady skutečně parádně fungují jako celek. První Kmotr možná lépe drží při sobě (především proto, že nemusí přeskakovat z jedné časové linie do druhé), Kmotr II je ovšem vynikající pokračování, které se po právu dočkalo na Oscarech ceny za nejlepší film roku 1974. Coppola si poté právem došel pro Oscara za režii, De Niro právem pro Oscara za nejlepšího vedlejšího herce a neostrouhali ani hudebníci, výprava a především scénář dvojice Coppola/Puzo. Naopak i podruhé (a ne naposled) v rámci Kmotra ostrouhal Al Pacino, na druhou stranu ovšem dokázal, že je v rámci Oscarů Michael Corleone jeden z nejvíce nedoceněných hereckých výkonů všech dob (platí to víceméně o libovolném díle trilogie). Kmotr II je fenomenální pokračování fenomenálního filmu, které by příběh rodiny Corleonových mohlo uzavřít skvěle. Kmotr III vznikl v roce 1990 a oproti svým dvěma předchůdcům už není tak zásadní a především vtahující. Jeho existence ovšem alespoň vyznění Kmotra II dává ještě o řádek víc. I když Kmotr II toho vlastně zas tak moc navíc nepotřebuje a Kmotr III už toho vlastně moc navíc říct nemohl. I když se nedá říct, že Coppola potenciál úplně vyčerpal, Kmotr II přeci jen ve své době příběh rodiny Corleonů uzavřel fenomenálně. A čas mu dal tak trochu za pravdu, že tohle by bylo těžké nějakým způsobem překonat.... () (menej) (viac)