Réžia:
Eros PuglielliScenár:
Franco FerriniKamera:
Luca CoassinHrajú:
Luigi Lo Cascio, Carmelo Gómez, Simón Andreu, Lucía Jiménez, José Ángel Egido, Jordanka Kuzmanova, Martin Geraskov, Kitodar TodorovObsahy(1)
Keď ktosi zavraždí mladý pár, venujúci sa v parku sexuálnym radovánkam, ako aj postaršieho zvrhlíka, ktorý pri pohľade naň masturboval v kríkoch, húževnatý inšpektor Giacomo Amaldi (Luigi Lo Cascio) a jeho partner Frese (José Ángel Egido) sa obávajú, že by mohlo ísť o začiatok besnenia sadistického sériového vraha, ktorý so značnou brutalitou a až morbídnou kreatívnosťou znetvoruje svoje obete. Ich podozrenie sa potvrdí, keď rovnakým spôsobom umrie ďalšia obeť – mladá žena... Vydávajú sa teda po vrahových stopách – nanešťastie sa im spočiatku nie veľmi darí... Amaldi však už zakrátko zistí, že vrah dodržiava istý „vzorec“ – každej obeti totiž odstráni niektorú časť tela, ktorú potom nahradí jej „ekvivalentom“ z tela figuríny! Kým znetvorených mŕtvol neustále pribúda, otázka identity vraha i naďalej ostáva zahalená rúškom tajomstva... Je možné, že by odpoveď bola ukrytá v detských spomienkach pacienta trpiaceho rakovinou, ktorého život vstúpil do posledného štádia? A ako do toho všetkého zapadá Amaldiho nová priateľka, krásna vysokoškolská študentka Giuditta (Lucia Jiménez), ktorú terorizuje neznámy „ctiteľ“? Ide o „zhodu náhod“ – alebo je nebodaj práve onen dotyčný neodbytný tým, koho Amaldi tak zúfalo hľadá a ktorého šialený vražedný trip chce za každú cenu zastaviť... (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (23)
Velmi příjemné překvapení! Temný závan sedmdesátých a osmdesátých let bude jistě fajn pro giallem nepolíbené, naopak pro žánrové fanoušky by mohl být zábavný (kam se počítám). Zvrácený vrah masakruje oběti s cílem dosáhnout vyšší úrovně vědomí. Jasně, je tam pseudofilosofie, indické náboženství, okultismus a podobně, ale také jde o napínavou detektivku se slušnými hereckými výkony, výbornou kamerou a parádní hudbou. Asi nemá smysl citovat různé odkazy, ať už třeba Argentovy barvy, Fulciho oči (nejen skleněné) nebo pád z útesu, či sny, halucinace a útěky chodbami a prázdnými budovami tak, jak je známe z žánrových děl. Úvodní masakr je nekompromisně brutální. Je fakt, že otevřené gore se jaksi nedostává, ale je vyváženo atmosférou. A tak když vrah kuchá ženu, jsou vidět jen její nohy, po nichž stéká krev, a obličej s vytřeštěnýma očima zpola zakrytý rukou v kožené rukavici. Před lety by se příběh zakončil možná jinak, ale já byl tentokrát spokojen. A Jiménezová (Giuditta) je půvabná! ()
Povedené a vlastně čistokrevné giallo v novém miléniu, velká vzácnost! Nechybí prakticky žádné klasické propriety, rukavice, chladné zbraně, vrah ve stínu atd. Atmosféra by se pak dala přímo krájet, hudební podkres zdařilý, nekompromisní násilí, nakonec nechybí ani odhalená ( a ta nejhezčí) ňadra. Luigi Lo Cascio jako inspektor Amaldi je pak doslova démonický, Lucia Jimenez krásná a osobně pak kvituju zejména ten tichý fascinační účinek (šeptání, tiché listování knihami a spousta dalších voyersky uklidňujících scén). Pět pohlazení skalpelem... ()
Pro hororové fanoušky příliš poklidné, pro thrillerové zase nepřináší nic nového. Obecné shrnutí možná přísné, protože jinak film skvěle dodržuje staromódní nárůst napětí a temně pochmurnou atmosféru. Série brutálních vražd, jejichž cílem je vytvořit lidské puzzle a tajemný policejní vyšetřovatel. Jednoduše slušný thriller, kde styl vítězí nad originalitou. 70% ()
Keby ten príbeh nebol znôškou tých najprevarenejších žánrových klišé, išlo by zrejme o najlepšie giallo všetkých čias. Nádherná pocta Argentovi s Fulcim a vlastne celým seventiesom. Puglielli zahusťuje atmosféru tak, že chvíľami sa človek cíti ako klaustrofobik spútaný zvieracou kazajkou a naprataný v nočnom stolíku kapitána ponorky. ()
Ano a ještě jednou ano. Tohle je přesně krygel mého gialla. Od záčátku to svižně šlape a přidává se napětí a otázek. Luxusní kamera filmem doslova pluje a v kombinaci nad trefnými prostřihy vytváří žluté cákance v bytech hooodně fanoušků tohoto subžánru. Zde je to trochu( teda krom příběhu o vrahovi co trpí traumatem z dětsví a pár panenek ) odlišné od klasických řekněme Argentovek nebo Martinovek. Režiser dáva spíše větší prostor policistům, ale to byl jen první dojem, je to samozřejmě jako celek vyvážené a ke všemu se dostane. Asi je velkou škodou, že Eros Puglielli nepokračoval v tomto duchu v dalších dílech, ale kdo ví, třeba nás někdy znovu zasáhne. Pokuď o tom nebude vědět nebo slyšet, tak jste už dávno pod žlutým drnem. Cao! ()
Galéria (10)
Fotka © 01 Distribuzione
![Krištáľové oči - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/167/167449_8308a3.jpg)
Reklama