Réžia:
Alejandro AmenábarKamera:
Hans BurmannHrajú:
Eduardo Noriega, Penélope Cruz, Fele Martínez, Najwa Nimri, Gérard Barray, Tristán Ulloa, Alejandro Amenábar, Chete Lera, Jorge de Juan, Miguel Palenzuela (viac)Obsahy(1)
Vyhlášený frajírek a holkař César (Eduardo Noriega) se na jednom večírku seznámí s dívkou Sofií (Penelope Cruz) a zamiluje se do ní. Césarova žárlivá přítelkyně Nuria se rozhodne mu pomstit a narazí schválně do betonové zdi. César nehodu přežije, ovšem následky jsou tragické: má znetvořený obličej. Lékaři mu sdělí, že by nepomohl ani chirurgický zákrok. César však stále miluje Sofii, ale jednoho dne se všechno změní, protože doktoři objevili nový způsob... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (229)
Amenábar má opravdu talent ! ()
Mám docela problém, jak s tímhle filmem naložit... Z jedné strany je velmi sugestivní atmosférický, z druhé strany na sebe vrství sny a realitu takovým způsobem, že by i zfetovaný Philip K.Dick mohl tiše závidět. Možná to byl záměr, možná se v této spleti někdo i vyzná a má jasno, co je vlastně skutečnost a co sen. Já v tom bohužel pořádek nemám, takže to nechám chvíli uležet a myslím, že si někdy shlédnutí tohohle filmu zopakuji. Třeba pak budu chytřejší a všímavější a zvednu hodnocení, protože potenciál tam je, jen ho nějak nemůžu ve své hlavě přechroustat v kvalitní film. ()
Prvních přibližně dvacet třicet minut ještě takříkajíc „jde“. Sledujeme milostný trojúhelník s tragickými následky. Hlavní hrdina César má všechno, žije si jako ve snu, ale pak, v jediném okamžiku, o vše přijde. Snad to byl zásah vyšší moci, snad osud, že hrozivou dopravní nehodu sice přežil, avšak zaplatil za ni (vzhledem k obsahu až neslušně) lákavou tělesnou schránkou. Nyní svou odpudivou fasádou automaticky odpuzuje každou pohlednou dívku a také ta z minulosti, čarokrásná Sofie, se od něj odvrací. Jeho tvář je stejně pokřivená jako jeho charakter. Zasloužil si to? Nezasloužil si to? Proč vede dlouhé dialogy s psychiatrem? Koho zabil? Tyhle otázky jsem si kladl během prvních minut, přesvědčený, že s trochou vypětí, třeba za pomocí scénáře, najdu odpovědi. Avšak pak se cosi zvrtne, Césarova zohyzděná tvář najednou zohyzděná není. Ale jenom dočasně. Sofie se mění v jeho bývalou zhrzenou milenku, Nurii. Ale jenom občas. Přestává být jasné, co je realita, co sen, co svět, do kterého César uniká za bdělého stavu. Jasné mi to nebylo ani po odhalení nečekané pointy, vysvětlující vše příliš racionálním způsobem, aby to mohla být pravda. Celý film je buď geniálně spletitý a po několikerém zhlédnutí dávající smysl, anebo jenom přehnaně komplikovaný a poznamenaný chorou myslí Philipa K. Dicka a režisérovými vlastními sny (z obojího totiž Alejandro Amenábar při natáčení vycházel). Film se však nevyznačuje pouze obtížnou „čitelností“, která nikdy není otravná, má rovněž výtečné herecké obsazení a mnoho nádherně zrežírovaných scén. V hlavní roli Euardo Noriega. Část filmu skrytý pod maskou či (nepříliš zdařilým) make-upem. Celý film sobecký, egoistický parchant. Vaše sympatie si stejně získá a společně s nim budete toužit zjistit, kde ksakru vězí pravda. 80% Zajímavé komentáře: tron, Rex Mundi, numi ()
Tento thriller by mohl být silnější v kramflecích, kdyby víc přidal na hutosti a temnotě - v tomto případě by se jednalo o paranoiu desetiletí. ()
Teda ještě že jsem se na tohle nekoukal ožralej, protože v jednu chvíli jsem se v tom ztratil i za střízliva, ono to naštěstí pak zase naběhlo, ale ač příběh byl fakt originální o tom žádná, Pen nádherná, ale zase jí tam nebylo tolik, kolik bych si přál, byla místa, kdy mě přišlo, že příběh přešlapuje na místě. Z těch hereckých výkonů v kategorie pání jsem rovněž nebyl příliš unešen. ()
║Rozpočet ESP 370miliónov║Tržby USA $370,720║Tržby Celosvetovo $9,400,000║ ()
Alejandro Amenábar potvrzuje svoje kvality. Herecké obsazení nemá chybu, možná snad kromě Najwa Nimri, která mi moc nesedla (Penélope Cruz mi to vynahradila:)). Nejvíce mě však oslovil scénář a příběh samotný. Sukničkář, který ženy jen využívá se konečně zamiluje a jeho minulost v podobě poslední zhýralé milenky mu háže klacky pod nohy. Především závěr, může být pro někoho zbytečně velké sci-fi, ale právě to dává filmu krásný nádech snové verze reality. Bohužel pro Abre los ojos, byl natočen americký remake Vanilkové nebe, který film prakticky kompletně kopíruje a jen přeobsadil postavy a přidal New York. Oba tyto filmy jsou velmi silné, ale ten, který uvidíte první na vás bude mít větší vliv a vyvolá více emocí. Velmi silný snímek, který patří k tomu nejlepšímu, co bylo ve Španělsku natočeno. Teď už jen otevřete oči.... ()
Po všech stránkách daleko vydařenější než americký remake Camerona Crowea. I Penelope zde hraje jinak, lépe.... ()
Originál tradičně bývá lepší remaku. A u tohoto snímku Amenábara to platí dvojnásob. Na první pohled jsou obě verze v podstatě shodné, ale tato je lépe zahraná, s famóznější hudbou, má větší spád a o působivější atmosféře ani nemluvě. "Abre los ojos, diváku..." ()
Veľmi zvláštny, ale pôsobivý film, na ktorého atmosféru sa ťažko zabúda. Začína sa pomerne normálne, ale každý, kto videl americký remake s Cruiseom vie, čo príde: koláž masiek, psychiatrov, (samo)vrážd, diskoték, flashbackov, snov v realite a reality v snoch, ľudoprázdnych ulíc a labyrint hmlistých otázok a ešte hmlistejších, alebo rovno neexistujúcich odpovedí. Ale funguje to na výbornú, celé je to úžasne hypnotické a pritom úplne iné, ako keby sa s takýmto materiálom pohral halucinogénny David Lynch. Pôsobivá „unikajúca“ atmosféra, výborná réžia, slušné herecké výkony a vtieravý pocit, že na tom celom niečo je. ()
Někdy mívám sny, že jsem pak zralá pomalu také na psychiatra, ale naštěstí si spoustu snů vůbec nepamatuji a později zaniknou úplně. Snad jen jednou jsem se vzbudila ze snu mrtvá smíchy, až jsem slzela, ale co to bylo, to je už dávno někde v jiné galaxii. Nevím, co bych měla tomuto snímku vytknout, snad jen to, že jsem v tom měla zmatek a to sci-fi žánr zahrnuje, takže za mě jsem Alejandro viděla od Tebe už lepší kousky, tady jsi mně příliš zamotal hlavu a to já nemám ráda, tudíž moc neremcej, máš to za lepší tři. ()
Vanilkové nebe je dobrý jenom pro lidi, kteří nikdy neslyšeli o Otevři oči, aneb konzouš opět zaplesá. Už jsem to myslím někdy a dvakrát říkal, že? Nemám rád remaky. Nemám a nemám a nemám. Dva filmy, jedna pointa, podobné vtípky, podobný vypravěčský způsob. Tím víc nemám rád remaky filmů, kde se jedná o pointu především, protože nic jiného Vanilkové nebe nedrží nad vodou. Přehnaně přeplácaná hudba (vlastně spíš jen písničky různých známých skupin, dle mě nepříliš dobré) vyřvávající ve velikášském orgazmu a nepříliš přesvědčiví herci (pouze známí a drazí, to je všechno). Hloupé manýry amerikánských filmů (ta trapná sexuální realita Spolykala jsem tvý semeno, to přece něco znamená...? Vyšukala jsem ti mozek z hlavy...). Víc peněz a jasnější (čti většímu konzoušskýmu publiku přístupnější, vysvětlenější, neotevřený, absolutně polopatě vysvětlený) závěr, kde v Otevři oči si ho člověk mohl vysvětlit nejedním způsobem. Nebyl to jen konec snu, ale i možné pokračování. Herci ve Vanilla Sky přehrávají a to včetně Penelope Cruz, která si svou Sofii zahrála i v Otevři oči o čtyři roky dřív. A i když jsou to jen čtyři roky, její kreace v OO se naprosto nedá srovnat s tamním patvarem, spíš jen karikaturou sebe sama. Eduardo Noriega jako hlavní smutný i krutý hrdina na celé čáře poráží nejpřeplácenějšího orgána Hollywoodu Toma Cruise. Otevři oči se může pochlubit příjemnou hudbou, třeskutě ryčnou atmosférou obav a nejistoty, neokoukanými a kvalitními herci (stará škola v čele s Gérardem Barray), kterým prostě americké protějšky nesahají ani po prach na podrážkách. Zatímco Cameron Diaz hraje skutečně jenom "šuknu", jak jí tam hezky nadávají, Najwa Nimri je bláznivě a hluboce zamilovaná zničená holka, která ten sex nabízí, protože neví jak jinak si toho chlapa udržet. Nehledě už na to, že Crowe jako režisér naprosto zklamal. Okopírovat úplně celý scénář (s několika malými doameričtěními jako že otec napsal knihu "Jak si udržet království atp.), dokonce i některé záběry doslova do detailu, to je možné možná u neznámého snímku, neříkám etické, ale rozhodně hloupé. Dokonce i dialogy jsou téměř stejné, kromě občasných rozdílů způsobených překladem nebo větší sexuální (až skoro vulgární) otevřeností. Jen se ukazuje, kdo je lepší režisér a vyhrává Amenábar. A protože se jedná o dva téměř totožné snímky, je i komentář téměř totožný k oběma. ()
Praktické cvičenie v solipsizme. 9/10 ()
Jsem mrtvev již něco přes dvěstě let, takže mne jen tak něco nepřekvapí. A už rozhodně ne to, že český divák sice nadává na remakey pro negramotné emeričany, ale bez nich by mu často ušel skvělý film. Takže já jsem rád za Vanilkové nebe, díky kterému jsem Otevřel oči a užil si originál. ()
Vzhledem k tomu, jak identický je děj s Vanilkovým nebem, které jsem viděl první, je trochu nefér, že Croweův remake upřednostním před Amenábarovým originálem, který má ode mě o hvězdičku míň. Alejandro si mě ale nezískal, jak mohl. Nevím proč. ()
Tenhle film byl předlohou pro "Vanilkové nebe", a mě při jeho sledování překvapilo, jak moc doslovným remakem Vanilkové nebe je. Film má působivou atmosféru, a oproti svému nástupci disponuje jedním velkým kladem - lepším hercem v hlavní roli ( Cruise je už přece jen moc starý:). Vanilkové nebe má oproti tomu lepší soundtrack, přece jen ti Sigur Rós v závěrečné scéně mi tu chyběli. (ale to je jen taková moje úchylka:) ()
Nutno říct, že z Amenábarových filmů se mi Otevři oči líbilo nejméně. Ne snad, že by to byl špatný nebo špatně natočený film, to v žádném případě, navíc španělské filmy mám rád, ale nevtáhlo mě to natolik, abych citově a s napětím prožíval zvraty v Césarově životě. Snad proto, že jde o takový ten typ namachrovaného hezounského zmrdíka, který nemůžu vystát, mi bylo celkem putna, co se s ním děje, resp. jsem mu jeho osudové strázně docela přál. Pointu jsem neznal, ale celkem bylo zřejmé, kam celý film směřuje (přičemž lze opět podotnout, že na Matrixu opravdu není nic originálního). Je to dobrý film, ale za srdce mě nevzal. ()
S "Otevři oči" jsem měla stejný problém s odhalením skutečnosti (sen vs. realita) jako u jeho remaku "Vanilla Sky". Ale Amenábar je daleko schopnější režisér než Cameron Crowe - v jeho podání se celým příběhem od počátku line stín nejistoty a stopy pochybností. Amenábar umně buduje atmosféru, napětí, mísí temperament španělské fame fatale Pénelope s odcizeností moderního města... Z balancování na hraně mezi 3 a 4 * tak musím nakonec dát 4*. ()
Amenábar rozprestiera svoje krídla, a ukazuje nám svoje filmárske umenie skrze jeho psycho scenár a citom vybraných hlavných predstaviteľov. Všetko funguje neskutočne intenzívne, má to umelecký šmrnc, herci hrajú na hranici svojich možností. Avšak v eufórii vytvoriť niečo výnimočné, scenár zakulhává v prirodzenej logickosti a ku koncu sa stáva na moje gusto až príliž nejasným. Ps: Penélope je bohyňou i tu, nielen v mytológií... ()
Je to skvelý romanticky ladený mysteriózny thriller. Má veľmi dobrý príbeh o mladíkovi, ktorý si užíva bohatstvo a priazeň žien a práve teraz sa zamiloval do očarujúcej kamarátky svojho najlepšieho priateľa, pričom ani on jej nie je ľahostajný. Lenže po havárii so svojou predchádzajúcou známosťou stratí svoj vzhľad a tým aj svoju novú lásku, ale časom sa k nemu vráti a kvôli úspešnej operácii aj získa svoju pravú tvár. Lenže raz sa prebudí vedľa svojej predchádzajúcej známosti, ktorá pritom pri havárii umrela, pričom tvrdí, že práve ona je jeho láskou, čomu nechce uveriť a tak sa mu postupne život čoraz viac komplikuje, stráca prehľad nad tým, čo je sen a čo skutočnosť a tak spolu so svojim psychológom chce za každú cenu zistiť celú pravdu. Spracovanie je ale perfektné, spočiatku som vôbec nevedel, čo sa od tohto filmu dá očakávať a to sa ma držalo dlhší čas, rozbeh je skôr taký pomalší a ani sa v tejto fázi toho moc nedeje, hlavne sa predstavuje hlavný hrdina a jeho život, ale napriek tomu stále cítiť, že za tým všetkým je niečo viac. A skutočne to časom začne pôsobiť čím ďalej nejednoznačnejšie a tak je vhodné dávať pozor, stále pribúdajú nové zaujímavé prvky a celé sa to perfektne skomplikováva a už si ma to naplno získalo a hlavne tá posledná tretina je už vynikajúca. Síce ten úplný záver sa dal aspoň z tej základnej časti dlhší čas očakávať, ale to filmu vôbec neubralo, práve naopak, presne takýto záver som si aj prial a tak som veľmi spokojný. Pochvalu si zaslúži aj úplne ideálne rozloženie jednotlivých žánrov, dlhší čas som nevedel, ktorý je ten hlavný, väčší priestor má romantika, dráma, časom aj mysteriózny a thriller, ale tá ich kombinácia je perfektne rozložená, takže nemám čo vytknúť. Herecké obsadenie je na tom dobre, Eduardo Noriega síce neovlýva výraznejšou charizmou, ale pre túto úlohu sa hodil a hlavne časom som s ním už nemal žiadny problém, k tomu Penélope Cruz vo svojej jasne najlepšej úlohe, v akej som ju zatiaľ videl, ale veľmi dobre zvládnuté sú aj tie zvyšné. Réžia a technická stránka sú výborné, slušný vizuál, perfektné prepojenie snov a skutočnosti, všetko to skvelo funguje a na zvládnutie takéhoto viacúrovňového materiálu je potrebný skutočný talent. Otvor oči je rozhodne najlepší film na tému snov, aký som zatiaľ videl, Alejandro Amenábar si zaslúži veľkú pochvalu, keďže to zvládol nielen scenáristicky, ale aj režíjne a aj keď prvá polovica ešte nie je až tak perfektná, ako celok je to rozhodne na plné hodnotenie a je mi jasné, že pri druhom pozretí už ocením aj tú prvú. Veľké prekvapenie, pre mňa neznámy film, ale zároveň jeden z najlepších za dlhú dobu. 87% ()
Reklama