Réžia:
Radley MetzgerScenár:
Michael DeForrestKamera:
Hans JuraHudba:
Stelvio CiprianiObsahy(1)
Unavený bohatý pár sleduje film vo svojom zámockom dome spolu so svojím dospelým synom. Ten je podráždený, takže sa spoločne vydávajú do mesta a sledujú cirkus, ktorý sľubuje vzrušujúcu jazdu. Bojovná žena v cirkuse vyzerá presne ako jedna zo žien vo filme, takže ju členovia rodinky pozvú k nim na pohárik. Napätie medzi zúčastnenými ešte väčšmi vzrastie. Žena so zjavom amazonky zostane cez noc a počas nasledujúceho dňa na zámku. Každý z jeho troch obyvateľov ju medzitým zahŕňa do svojich erotických fantázií. Žena sa zase neustále pýta, kto má zbraň. Nie náhodne; hrozí totiž, že tak ako ostatné zložky filmu, aj násilie sa zopakuje v skutočnom svete. (bjjoba)
(viac)Recenzie (4)
70. roky priniesli trend spojenia erotiky a artu. Vrcholom zmätenosti je Metzgerov film s príťažlivým názvom Esotika Erotika Psicotika. Podľa obsahu skôr Chaotika Chobotika Nudotika. Rodina pozerá v domácom kine na zámku čiernobiely erotický film (stag film - druh ilegálne vyrábaného porna, kvôli cenzorským zákonom, čiernobiely, nemý, zvyčajne krátky, vysielaný pokútne po bordeloch, večierkoch, či v domácich kinách). Syn začne uprostred projekcie hysterčiť, že o ničom (súhlas). A tak sa namiesto dopozerania vytrepú do lunaparku. Navštívia atrakciu: Smrteľný okruh. Tam riskantne jazdia po vnútornom obvode manéže motorkári a jedna motorkárka. Spoznajú v nej hlavnú herečku zo soft porna, čo práve nedopozerali. Tata ju pozve na večeru do zámku. Opakovane spolu kukajú film. Ten je ale nejako posunutý, hlava aktérky je zrazu stále za niečo skrytá. Tata vnútorne v prestrihoch spomína na streľbu z vojny a na devu, ktorej platil cigaretami za sex. Mama sa začne vidieť vo filme. Syn sa prezlečie za rytiera a spomína na náboženské videnie z detstva. Postupne si každý z rodiny zrealizuje s hosťkou vlastné sex fantázie (povrchný odkaz na Pasoliniho Teorému). Čoraz chaotickejšie sa dej rúti k zámerne mätúcemu koncu. Lákavý je názov, interesantne riešená je knižnica, pekné sú i terasovité záhrady, v ktorých je radosť súložiť. Ak od filmu nič nečakáte, len odťažitú erotiku, vcelku pohľadné herečky a hŕbu pseudoumenia, spočívajúceho v mätení významov, tak potom je to film presne pre Vás. ()
A ja som vzdy vedel, ze sa natocila akasi Teorema 2, dlho som hladal, ze ako sa film vola. Nevedel som nazov filmu, rezisera , vedel som len, ze Taliansko sa spolupodielalo na toceni. Ten odkaz na Teoremu je hlavne v tom, ako pise distributor - kazdy z obyvatelov domu tej zene podlahne. Na povodnu Teoremu bolo treba rozsiahle vedomosti z literatury a vytvarneho umenia, tu nic take nie je, preto davam az 4 spunty : 70 % ()
Takže kam nás film vede? "Do temnoty, tam kde začínáme, a kde končíme"; tam kde začíná projekce, a kde končí; tam, kde začíná a končí kruh, jehož cirkulární pohyb pozřívání, přeměny a vyvrhování neuchraňuje nic a nikoho. „Věci se mění. To je jediná věc, na kterou se dá spoléhat.“ Věci i lidé. Touhy a sny i vzpomínky na ně a na sebe; jediné, co se nemění, je médium, jímž vše při své proměně prochází: čistota nezničitelného Vznešena, ať už jako personifikace čiré tělesnosti a lačnosti dokonalého sexuálního těla, které hltá, anebo její sublimované verze - jež je však nutnou druhou stranou jedné mince - svaté čistoty, kterou nezměnilo ani sežrání drakem libida. Film o zapomínání, že já sám jsem pozřený a vyvržený produkt vlastní vždy změněné minulosti a film o filmu, jehož klimaxem je pohyb zpět při převíjení cívky pozpátku, na jejímž začátku se rozehrává opět dočista jiný film, v němž jsou původní protagonisté pozřeni a odvrženi vlastními fantaziemi. V neposlední řadě je zde evropský art zhltnut a vyvržen nastupujícím úsvitem pornografické či exploatační kinematografie v podobě moudrosti knih, redukovatelných na slovník kopulace jakožto pouhou kulisu pro samotný sex, a v nutném kruhovém zpřevrácení dochází k přeměně zdánlivě soft-pornografického snímku do podoby, která spíš než hranice pohlavního styku posouvá hranice narativních konvencí. ()
Artový eroťák a vizuálně podmanivý bizárek. Co kamerový záběr, to barevně hravá chuťovka. Jednoznačné uchopení děje není nasnadě, je potřeba se nechat unášet obrazovou stimulací, prapodivným tónem a atmosférou psychologického dusna. ()
Reklama