Réžia:
Delmer DavesScenár:
Delmer DavesKamera:
Sidney HickoxHudba:
Franz WaxmanHrajú:
Humphrey Bogart, Lauren Bacall, Bruce Bennett, Agnes Moorehead, Tom D'Andrea, Clifton Young, Leonard Bremen, Vince Edwards, Houseley Stevenson (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Temná pasáž je dalším společným filmem Bogarta a Bacallové. Bogart hraje Vincenta Parryho, prchajícího z vězení, kde si odpykával trest za vraždu. Díky plastické operaci mění svou identitu. Bacallová hraje Irenu Jansen, jeho osamělou spojenkyni. Tajuplné myšlenkové pochody hlavních postav jsou zde ztělesněny obzvláště citlivě. Film nabízí zajímavé záběry San Franciska a neobvyklou kameru. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (1)
Recenzie (49)
Takže po Dámě v jazeře máme tady další noir s výraznou subjektivní kamerou z pohledu hlavní postavy – tentokrát však jen během první třetiny do zásadního zvratu, kdežto i tam jsou občas vloženy záběry z jiných úhlů pohledu. Což je ale určitě fajn, pokud se s originálním filmařským prvkem napodruhé pracuje již jinak, postup se tudíž nestává tak repetitivním, navíc tato volba snímání má zde i svůj hlubší smysl, když tvář hlavní postavy spatříme až ve chvíli po plastické operaci se změnou identity. Úvodní třetina s útěkem z vězení a několika střety oplývala skvělou atmosférou (včetně zdařilé surrealistické sekvence!), s propuštěním pacienta s novou identitou „na svobodu“ rostla očekávání, ale pak napětí jaksi zamrzlo ve spleti vztahů a romantiky a přes hezkou černobílou estetiku, která tomu v této chvíli však dodávala spíše mírný chlad, mě to jaksi nebralo. Dech plně pro mě nabrala Temná pasáž až v poslední třetině s odchodem nejednoznačného hrdiny Vincenta za hledáním a objasňováním pravdy, kde se napětí doplňovalo s mírným ironickým nadhledem... Nakonec jsem dost dobře bavil, vzhledem k zmíněné prostřední části na mě nefungoval film po celou dobu. Některé scény (např. setkání s policistou v baru), černobílé záběry, vedlejší postavy i ten výkon Humphreyho Bogarta jsou zde přímo ikonické, ale celkový zážitek z noirové dobovky tady vidím spíše jen na lepší 3 hvězdičky: [70%] ()
Možná se to mohlo jmenovat Světlo na konci temného tunelu - ani jeden z českých názvů nevystihuje podstatu věci. A přitom je to právě atypický způsob, jakým se světlo na konci tohoto stále zoufaleji se zužujícího a stále temnějšího tunelu, vyloupne, který z Dark Passage činí výlučný a originální film (a který mě rozjařil a očaroval). U případů vraždy jsme zvyklí, že se nakonec vyřeší, i kdyby si kvůli tomu x vyšetřovatelů a y hrdinů mělo zničit osobní život, a všem se dostane alespoň nějaké veřejné satisfakce, včetně pokyvujících diváků, spokojených, že spravedlnosti bylo učiněno zadost. Tady je to jinak, a byť se leckdo může cítit rozčarován, já mám radost jak z vyústění příběhu, tak z žertovného poboření detektivních stereotypů - a přitom, pokud má noir být pohádkou pro dospělé, pak filmu nelze upřít, že v tomhle smyslu dostál žánru na celé čáře.*~ ()
Poctivý temný triler, ktorý sa vyznačuje jednak tradičnými a netradičnými rozprávačskými konvenciami (odďaľovanie kľúčovej zápletky ako jej vraha, subjektívne snímanie, vynikanie atmosféricky tichšieho mesta...). Naprieč celou minutážou, roztiahnutie niektorých dôležitých a sekvenčne kľúčových bodov mozaiky, ktoré napriek nepravdepodobnom chovaní vedľajších postáv privodia divákovi podobné pocity, aké môžu zažívať v niektorých filmoch Alfreda Hitchcocka (prenasledovaný hrdina) i Coppolovom Rozhovore (šokujúca scéna okna). Je to niečo podobné ako v prípade slušného filmu, ktorý nenarába s momentami prekvapenia a po celý čas si drží vysoký štandard. Dark Passage má aj slabšie, zato zapamätania hodné. A nikto iný sa do role Vincenta Parryho nehodí viac než Bogart, ktorý sa pre tento subžáner narodil. A kto iný by s ním mal zdielať spoločný osud než Lauren Bacall? ()
Způsob snímání v první půli je skvělý, protože kdy jindy se vám poštěstí, abyste připálili Lauren Bacall a ona se vám při tom dívala do očí. Jenže jakmile Bogart sundá obvazy a začne noirově hledat vraha své ženy, stane se z toho poutavě nasnímaná hra chyb. Taková, že laťka suspension of disbelief je někde ve výšce sanfranciské Coit Tower a divák, vracejíc se k tunelové symbolice, začne pomalu uvažovat, jestli to úvodní drsné válení sudu ze srázu nemělo fatálnější následek a veškeré další dění je jen poslední fantazií toho, co v něm leží. Čtvrtá hvězda budiž důsledkem mé naivní víry v tuhle teorii.. ()
Jen sladká hloupost hrající si na film noir. Bacallová se na plátně spíš jen mihne. Děj je lineární až hamba. Chybí tomu dobrý scénář a dobrý režisér. Jediným opravdovým kladem filmu je sledování point of view hrdiny v první polovině, kdy se těšíme, až nahlédneme do tváře muže, o němž si myslíme, že ho hraje Bogart. Tou dobou to ale není pravda, protože Bogartův obličej přijde až po plastice. A mimochodem, alternativní název Slepá ulička je mnohem přesnější. S temnotou ani pasáží to nemá co dělat. ()
Reklama