Réžia:
Eran RiklisKamera:
Michael WieswegHudba:
Cyril MorinHrajú:
Hiam Abbass, Clara Khoury, Makram Khoury, Ashraf Barhom, Ali Suliman, Evelyn Kaplun, Julie-Anne Roth, Uri Gavriel, Alon Dahan, Norman Issa, Tarik Kopty (viac)Obsahy(1)
Tragikomický příběh jednoho svatebního dne se odehrává na izraelsko-syrské hranici na Golanských výšinách, okupovaných od roku 1967 Izraelem. Pojednává však nejen o hranicích mezi státy, nýbrž i o hranicích uvnitř rodinného společenství. Nevěsta Mona pochází z dobře situované drúzské rodiny z pohraniční vesnice Majdal Shams. (Drúzové jsou šíitská sekta a jejich národnost je oficiálně nedefinována. Dívka se vdává za populárního syrského herce Tallala, kterého zná jen z televizních mýdlových oper. Svatba pro ni znamená, že už se nebude moci vrátit ze Sýrie zpět. Příbuzní doprovázejí nevěstu do země nikoho mezi pohraničními stanicemi. Ženich je na druhé straně. Dojde však k byrokratickému zádrhelu a všichni musejí čekat, až se vyřeší. Mezitím je čas na rozuzlení několika složitých rodinných traumat, ovlivněných politickou situací, náboženskými předsudky a odvěkými tradicemi. (MFF Karlovy Vary)
(viac)Recenzie (41)
ocenenia : Montréal World Film Festival 2004 - 1.cena Grand Prix des Amériques, Cena FIPRESCI, Cena divákov, Cena ekumenickej poroty ()
+3* Těšil jsem se na tragikomický příběh, o kterém se tu píše a nějak se nedostavil. Pro mě to je čistokrevné drama, kde se objevuje několik absurdních situací, které mi k smíchu nepřišly a myslím, že by to bralo stejně i místní obyvatelstvo. Podobné filmy by měli vidět všichni, kdo jsou tady v sekulární střední Evropě nespokojení a furt mají s něčím problém. A je jasným důkazem, že náboženské a národnostní rozbroje nepřináší nikdy nic dobrého do života a systém z něho vycházející je netálý a nesmyslný. Film mě jen v tom utvrzuje, ale jinak mi nepřinesl zážitek, který by byl za 4 hvězdičky. [ PŘÍBĚH: 1 /// SMYSL: 2 /// ATMOSFÉRA: 2 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 1- /// ART: 1 /// STYL: 1 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Velmi zajímavý snímek, který přiblíží život obyčejných lidí. Bohužel neznám všechny politické aspekty tamního života, které jsou pro děj důležité. Především nevím jaký byl problém s bratrem, který si vzal Rusku. ()
Pro mezinárodní úspěch filmu je třeba zvolit natolik obecný námět, aby ho pochopil celý svět. To se myslím v tomto případě dokonale povedlo. Veškeré problémy postav ve filmu jsou dokonale srozumitelné a není problém se s hrdiny ztotožnit. Navíc k pochopení není potřeba mít mapu a znát dějepis. Mohlo by se díky tomu zdát, že jde o "oskarový" kalkul a ono to tak v prvním plánu opravdu vypadá. Jenže je za tím víc a čím víc člověk o daných zemích ví, tím víc do hloubky vidí. Příkladně my si stěžujeme na úředníky, ale na Blízkém východě je úředník pán a pokud mu nevyhovíte, zničí vám život. Je úředník, ne člověk, sere na lidi, nikomu nevyjde vstříc. Pracovní výkonnost těchhle lidí je 0. V porovnání s tím to unás funguje na 3000 procent. Izrael je úplně to samý. Vyspělá mocnost, která si vede lidi podle čísla pasu? Když mne kdysi vyhostili, vyměnil jsem pas a byl jsem tam zas. Ale když ten pas někdo někde špatně vorazí, zůstanete v zemi nikoho a bez pomoci. Živě si pamatuju výslechy na izraelských hranicích. Tyhle země na jednotlivce naprosto kašlou, a to je poselství i tohoto filmu. A když se náhodou nad vámi někdo ustrne, než oběhnete úřední kolečko, tak už mezitím nemá službu...80% ()
Asi nikdy nepochopím tu neschopnost domluvit se jako lidi navzdory národnostním, jazykovým či náboženským rozdílům. V Syrské nevěstě se na malou chvilku zdaří hrdinům rezignovat v sobě na zásady, které brání pochopení toho druhého. Možná i proto má tento film tak silné vyznění, řekněme až poselství. Neshodnout se lze totiž lehce i v rámci vlastní národnostní, jazykové či náboženské komunity - proto ona nadčasovost problému. Někdy si říkám, jestli pro lidi není jednodušší ostatní nenávidět, než se je snažit pochopit navzdory všemu, co je rozděluje. Kdyby totiž lidé hledali v druhých to, co je spojuje, musely by jít všechny předsudky stranou... Once you cross the border, there is no way back... Film končí tímto dvojznačným citátem. Chci aspoň na chvilku pod vlivem tohoto filmu věřit, že pokud jednou Izraelci a Palestinci (v tomto případě i drúzové a Syřané) překročí onu pomyslnou hranici k přátelství, již nebude cesty zpět k nenávisti... O drúzech blíže zde: http://cs.wikipedia.org/wiki/Dr%C3%BAzov%C3%A9 Zajímavá informace: "Mezi jejich specifikum patří loajalita k zemi, v níž žijí. Na vlastní žádost například slouží v izraelské armádě." Což ovšem staví věc vzhledem k příběhu filmu ještě do jiného světla... ()
Kameramanské prohřešky byly vykompenzovány jinou nápaditostí. .... Jen nerozumím místní poznámce o nadržování Izraeli ( "Pamflet ve prospěch Izraele" ) naopak(!!) má zde Iz. hromadu zbytečné byrokracie, která všem sužuje životy a spolu s přehnanou iniciativností různých orgánů. Čili text "Pamflet v neprospěch Izraele" by se hodil více. ()
Film, který Vám zase o trochu víc rozšíří informace o etnické mapě světa. Co si budeme nalhávat - komediálních momentů je tam sice minimum, avšak celá hodina a půl filmu uběhne jak voda. A pro toho, kdo izrael navštívil, hodnota filmu stoupá a zjistí, že příběh je věrohodný a působivě pravdivý. ()
80% ... Príbeh sa odohráva v spoločensko-politicky zlej situácie na hraniciach Izraeal a Sýrie a len veľmi úprimne zachytáva miestne pomery. Miestami vážne dojímavé! ()
Nějaký čas jsem jezdil do Izraele pracovně a musím říct, že je to stát absurdnostmi přímo prorostlý. A to se v Syrské nevěstě povedlo perfektně zobrazit. Navíc slouží ke cti, že si to natočili Izraelci sami o sobě. ()
Zajímavý pohled do nám neznámého a komplikovaného světa mezi dvěma znepřátelenými státy. Jen ten neurčitý konec mě trošku zmátl a chybělo mi tam nějaké zajímavé vyústění celého problému se svatbou. Každopádně i tak to na 4 hvězdičky bohatě stačí. ()
Nesedla mi ta delší expozice, ale když si to pak konečně sedlo a já se zorientoval ve všech aktérech, vtáhlo mě to a nepustilo. Jinou optikou to nahlíželo ty umouněný křiklouny s kamením v rukou, kterým na oplátku lítají na hlavu izraelský granáty. Najednou dostali lidskou tvář. A díky izraelským (!) tvůrcům jsem mnohem lépe pochopil minimálně tehdejší problém této oblasti (protože od té doby Sýrii přibyly mnohé další). Dojemný film zajímavý z geopolitického hlediska a z toho plynoucí absurditou. ()
Líbilo se mi to. Ani jsem ze všech těch téměř stejných jmen (Hamid, Hatim, Amin...) neměl v hlavě zmatek, protože režisér film vypráví překvapivě přehledně. Lidský a hřejivý příběh i přes tragické události na pozadí. Lehce nadhodnocených pět hvězdiček. ()
Film poněkud rozporný, protože honí moc zajíců najednou. Všechny ty vztahy by byly na samostatné filmy. Každý jeden z nich má značný potenciál. Takhle pěkně pohromadě jsou zředěné a nejsou tak intenzivní. Některé vyšumí, jiné jen naznačí. Přesto je film působivým pohledem na něco, co už dnes ani neplní televizní zprávy, na okupaci Golanských výšin. I tam žijí lidé a okupace se projevuje v jejich rodinách stejnými, byť neviditelnými zábranami, jaké oddělují Izrael od Sýrie. Jen mezi těmi zábranami nepobíhá uštvaná pracovnice Červeného kříže a nejezdí džípy s vlajkou OSN. Ne, že by tedy byly tyto organizace nijak platné, před tupou byrokracií Izraele a Sýrie není úniku. ()
Název filmu Syrská nevěsta. V kolonce žánru komedie/drama. Tenhle popis ve mně vyvolal představu svatební taškařice, plné drobných problémů a křečovitých vtipů, okořeněnou trochou neshod mezi rodinami svatebčanů, které se ale nakonec vyřeší a ke konci zazní „ano“. Jak velmi jsem se spletl. Drobných problémů je ve filmu spousta. A tím také správnost mého odhadu končí. Vlastně nevím, proč je u toho žánru uvedená komedie. Nesmál jsem se ani jednou. Místo toho jsem shlédl skvěle umíchané drama z jednoho dne života drúzské rodiny. Mona se vdává. Žije spolu se svojí rodinou na Golanských výšinách, které okupuje Izrael. Její nápadník je slavný herec ze Sýrie. Jakmile za ním odejde do Sýrie, nebude se už nikdy moct vrátit. Je ze svatby značně nervózní. Hámid, otec nevěsty. V minulosti vězněný, nemá povoleno přiblížit se k hranici se Sýrií a být přítomen u odchodu své dcery. Ještě má navíc komplikovaný vztah se svým synem Hátimem. Ten se přiženil do Ruska a od té doby spolu nemluvili. Hátim ale přijede na svatbu, takže se budou muset střetnout tváří v tvář. Jako nejdůležitější a nejzajímavější postava na mě působí Amal. Sestra nevěsty, dcera Hámida. Snažící se propojit celou rodinu a i celý film. Sama to ovšem nemá jednoduché, vychovává dvě dcery a manžela, kterého by raději neviděla. Postav je ve filmu ještě mnoho, avšak divák má celou dobu dobrý přehled o tom, kdo je kdo. A všechny jsou dostatečně zajímavé, aby nebyly zbytečné a aby vytvořily zajímavou ukázku v neobvyklém prostředím, kterým drúzská komunita je. Ono prostředí, ve kterém se film odehrává, je natolik divné a komplikované, že film ani chvíli nenudí a reálie života lidí, kteří se ocitli mimo oficiální státní strukturu na sporném území, jsou skvěle vykreslené. Vlastně celý film je o zápase s něčím. Mona zápasí se svým strachem z nového prostředí. Hámid zápasí s policejní zvůlí. Hátim zase bojuje s tvrdohlavostí svého otce. Amal a její dcera se střetávají se svým manželem/otcem, který si potřebuje udržet status hlavy rodiny. Všichni mají ale společný cíl, provdat Monu. Naráží však na neprostupnou hráz izraelsko-syrské byrokracie a nepřátelství. Dokáže v tomto nehostinném prostředí zvítězit láska? A je to vlastně láska, když se Mona a její nastávající znají jenom z fotografie? Život je divný a na Golanech dvakrát. Film je přes příjemně krátkou stopáž plný děje a režisér Eran Riklis zvládá točit tak, aby nenudil. Herci jsou skvělí a rodina funguje. Pro mě nejsympatičtější je Hiam Abbass v roli Amal. Muzika je příjemná a celkový pocit z filmu je jako byste se opravdu vyskytovali na Golanských výšinách. Pokud tedy chcete strávit jeden svatební den v autentickém prostředí, plném různorodých postav a zajímavého děje, je to snímek pro vás. Ve filmu se nedozvíte řešení izraelsko-syrského konfliktu, režisér je nestranný a věcný. Nicméně emocí se dočkáte, jak budete postupně více a více sympatizovat s jednotlivými postavami. A proto stojí za to snímek vidět. ()
Mrazivě absurdní realita života na izraelsko-syrské hranici a jedna svatba, o kterou možná ani tak nejde. Další z blízkovýchodních filmů, který je komedií jen do doby, než si uvědomíte skutečnou tragédii tamějšího života. ()
Napohled zábavný, ale ve skutečnosti mrazivý obraz skutečnosti. ()
"Syrská nevěsta" je takový malý velký film. Na peripetiích, točících se okolo jedné izraelsko - syrské přeshraniční svatby, velmi přesně vystihuje tragiku i absurditu politické situace, která na Golanských výšinách panuje. Zároveň se však elegantně otírá také o celou řadu dalších problémů, které současný Blízký Východ sužují (postavení žen, konflikt mezi tradičním a moderním způsobem života, náboženství a tak dále). A při tom všem se především jedná o zručně natočené "komediální drama", které se vyhýbá planému moralizování a dokáže bavit prakticky celých 96 minut. A taková kombinace se jen tak nevidí. Velmi silné 4*... ()
Komedie? Tohle? Neuvěřitelné! ()
Moderní Shakespear. Moderní však pouze dobou vzniku. Rozhodně žádná romantika, žádná renesance. Dokonce žádná láska. Snad jen ta mateřská či sourozenecká. Jen drsný život v drsné zemi. Bolavý příběh o bohužel příliš reálné neskutečnosti politik, které mají sloužit lidem, místo toho se stávají politikami, které si z vlastních lidí dělají rukojmí. A také hořká podoba lidské zaslepenosti (pro mě natvrdlosti), která kvůli nadosobnímu principu ničí svoje nejbližší. Neudržuje-li člověk zdravé vztahy uvnitř svojí rodiny, jak by mohl realizovat něco takového na národní, a už vůbec nadnárodní, úrovni! Pro mě nádherný konec před územím nikoho, kdy se zdá, že všechno leží na bedrech těch nejslabších a nejposlednějších. Tady už totiž nepomůžou svaly, diplomati, zbraně ani knihy a víry. Tady už může něco změnit jenom lidskost s nezištnou, naivní a prostou láskou. ()
Působivý izraelský počin, dokonale zobrazující absurditu některých poměrů v tamějších zemích. Při scénách s razítkem jsem si vzpoměl na Gilliamův Brazil, ale tam to byla jen varovná fikce, zatímco tady vidíme tvrdou realitu. Je až nechutně komické pozorovat, kterak se v jedenadvacátém století bortí pozitivní mezilidské vztahy vlivem paranoidních předsudků - středověk neskončil, středověk trvá. Syrská nevěsta je rozhodně dobrou volbou pro všechny, kteří jsou už unavení sledováním vyumělkovaných amerických megafilmů a chtějí něco normálnějšího, aktuálnějšího. Mě se tento film dost líbil, tudíž dávám plný počet. ()
Reklama