![všetky plagáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/419/419319_c2eb2a.jpg)
Réžia:
Josef MachKamera:
Jan StallichHudba:
Jan KaprHrajú:
Eduard Linkers, Světla Svozilová, Stanislav Neumann, Otto Krčka, Ladislav Herbert Struna, Ivan Jandl, Jaroslav Mareš, Jiří Plachý st., Marie Nademlejnská (viac)Obsahy(1)
Režisér Josef Mach vcelku uspěl, když se pokusil spojit klasický dětský příběh se sociálním akcentem, příběh se totiž odehrává za hospodářské krize v roce 1931. Vydřiducha, jenž dluhy svých obětí zapisuje do zeleného sešitku, znemožní až všímavý chlapec, jenž v něm odhalí podvodníka a překupníka kradených věcí. (oficiálny text distribútora)
Recenzie (25)
Poplach v Kovářské uličce jsem četl někdy ve čtvrtý třídě (mám dojem, že dokonce šlo o povinnou četbu), a i když mě to tenkrát bavilo, nikdy jsem se k tomu nevrátil. Dneska jsem poprvý viděl tenhle film, kterej mě celkem příjemně překvapil. Navzdory nedávnému nástupu komunismu vznikl povedený a až na pár drobností zcela apolitický film. Přes cílové zaměření na dětské diváky mě především bavila šmelinářská dvojka Linkers-Svozilová. ()
Tak tohle mi úplně sedlo, ještě lepší než Křížová trojka ze stejného roku. Zábavný, napínavý film, mírně s detektivním nádechem, pro jakoukoliv věkovou kategorii, ve kterém se vedle pozoruhodné dějové linie odvíjí i druhý plán coby obraz historické doby (přesněji dopad hospodařské krizy na obyvatelstvo i obchodnícké řemeslo v meziválečném období první republiky). Vedle Eduarda Linkerse v hlavní záporní postavě a rovněž skvělých hereckých výkonů Neumanna, Plachého st. a Mareše máme možnost vidět i vynikající režii a disciplinu všech dětských představitelů. S postavou Frantíka Severýna jsem se dokázal okamžitě stotožnit i přesto, že mi je asi dvakrát tolik než jemu v tomhle příběhu a fandil jsem mu. Osobně mě překvapilo, že za knižní předlohou tohoto milého skvostu (Poplach v Kovářské uličce) stojí autor více méně politických próz Václav Řezáč. ()
Spoiler: Rok 1931 známá světová hospodářská krize: jeden předměstský činžák, pan domácí a majitel hokynářského krámku Karel Bočan (E. Linkers) okrádá chudé nájemníky nakupujicí zde na úvěr. Nebít ale malého Frantíka (O. Krčka) který časem odhalí podvodníka a navíc i překupníka kradených věcí. Frantík později přesvědčí i strážníka Brejchu (J. Plachý) který ho už dávno podezíral z nepravostí a odvede ho na místní komisařství. Tolik stručně z děje. Film byl zároveň prvním dlouhometrážním titulem pro dětské diváky již znárodněné kinematografie. Jinak pro Ej Hlemýžde, doopravdy to byl on ale jeho opravdu poslední filmová role byla ve filmu Pětistovka kde ztvárnil roli konstruktéra ing. Vališe. Potom hrál už jen v zahraničí. 1,5/5. ()
Navzdory době natočení je Zelená knížka podivuhodně vyklidněné sociální drama. Tehdy čerstvému režimu by totiž předloha mohla posloužit jako základ pro tepající antikapitalistickou agitku, a ani by se nemusela příliš přepisovat. Jejích kvalit bohužel dosahuje jen vynikající Euard Linkers v roli lakomého hokynáře Bočana, naštěstí zbytek filmu nijak propastně nezaostává. ()
Půvabný přepis Řezáčova románu s výrazným sociálním akcentem a vynikajícím Edvardem Linkersem v titulní roli. Dobový kontext se naštěstí ještě obešel bez schematických přebreptů, díky čemuž lze postavu místního strážníka (Jiří Plachý) vnímat ryze pozitivně. Doba a její lidé aneb jedna z mnoha podob prvorepublikové demokracie v samém závěru své filmové existence. ()
Zaujímavosti (2)
- Zapadlé hokynářství bylo postaveno v ateliéru na Barrandově. (M.B)
- V úvodních i závěrečných titulcích je Eduard Linkers (hokynář Bočan) uveden jako Edvard Linkers. (bomber7)
Reklama